Fossila Fiskar. 
447 
(tagg af 3 divergerande grenar, neml. en främre och 
en bakre); Platyacanthus n. g. isoscelus (tagg starkt 
hoptryckt med plattad framkant, och basis n. så lång 
som höjden); Dipriacanthus n. g. (tagg hoptryckt med 
2 tandrader i bakre kanten och 2 rader större, upp- 
räta tänder i framkanten) 2 sp. 
Forts. p. 122: Tänder af Cestraciontes, 17 n. 
sp. bland hvilka äro följande nya genera: Polyrhizodus 
(tand tjock, låg, trubbig, transv. oval, med bred rot, 
delad i flera lober! nära Petalodus) 2 sp.; — Glosso- 
dus imbricatus (tand tunglik, mera hög än bred, ytan 
punkterad &c.) 2 sp. — - Climacodus (tand mera lång 
än bred, ytan punkterad, framsidan med starka trapp- 
formiga tvärlister o. s. v.); — Chirodus pes ranae (tand 
handlik, n. som Ceratodus, med en rätvinkligt utgå- 
ende tagg från baksidan); — Petrodus patelliformis 
(tand conisk, djupt, radiatim fårad, på en rund ben- 
basis). — Af Fam. Hybodontes: Gladodus lasvis. 
De nya genera ur dessa Afhandlingar (alla här 
ofvan anförda) uppräknas i Institut 1849, 22. 
MCoy afhandlar classificationen af Cephalaspides 
och Placodermi från kolform., såsom fortsättning af fö- 
regående afh. i Ann. N. Hist. 1. c. 227. 
Goldfuss beskrifver fiskarter ur kolformationen, i 
”Beyträge zur Vorweltl. Fauna des Steink. Geb.” Bonn 
1847, — och derifrån i Leonh. et Bronn Jahrb. 1847, 
401, — samt Zeitung fur Zool. I, 145 : Sclerocepha- 
lus haeuseri, Palseoniscus gelberti, Orthacanthus deche- 
nii (denna art äfven i Geol. Quat. Journ. 1849, 21. 
Den är = Xenacanthus Beyr.). 
Beyrich, om Xenacanthus och Holacantho- 
des, ur ”Rothliegendes” vid södra sidan af Riesenge- 
birg; Berl. Ber. 1848, 25. Genom dessa arter be- 
vises, att nämnde formation hörer till Stenkolsgruppen 
och ej till Zechstein. (Jemför längre fram vid Ganoi- 
der och Plagiostomer). 
