Fossila Fiskar. 
4 5 1 
Diplopterus: Egerton anmärker i Ann. Nat. Hist. 1849: 
III, 53 (mot M’Covs afh. om fiskar i Old red Sandst., 
se förut sid. 446) att Agassiz för länge sedan hade r ig— 
tigt beskrifvit detta slägtes stjert. - — Svar härpå af M’Co y 
1. c. 139. 
Dictyopyge n. g. (= Calopterus macrurus Sillim. Journ. 1841) 
ur kolförande lag af Lias eller Permisk formation i Vir- 
ginien; Lyell i Geol. Quat. Journ. 1847, 275 m. fig. 
pl. 8. 
Tetragonolepis sp. från samma ställe; ibid. 
Ischypterus n. gen. (— Palaeoniscus fultus och macropterus 
från ”red Sandstone” i Connecticut); Lyell loc. cit. — 
Dessa arter äro mindre heterocerca , med starkare strålar 
i rfn., släta fjäll o. s. v. 
Holacanthodes gracilis, n. g. et sp. af Fam. Acanthodii , från 
”Rothliegendes”; Beyrich, Berl. Ber. 1848, 25. Ka- 
rakteriserad af: smal kropp; en krökt, stark tagg i br. 
fn. och bukf.; ingen rfn.; fjällen ytterst små, qvadrati- 
ska m. m. 
Beyrich beskref, i Berl. Ber, 1848, 25, Xena- 
canthus dechenii (— Orthacanthus dech. Gold- 
fuss, se förut, sid. 44?) af Selachii, nära Squatina , 
från ”Rothliegendes”; utmärkt genom en lång, rak, fram 
och bakifrån plattad tagg, med hullingar i sidokanterna, 
utgående från bakre kanten af cranium ; alla andra haj- 
taggar äro från sidorna hoptryckta. Agassiz hade af 
nära likadana taggar från stenkolsform. i England bil- 
dat sl. Orthacanthus och Pleuracanthus, hvilka 
han ansåg höra till Fam. Bajae. Dessa böra nu föras 
till Squali, jemte Xenacanthus, efter hvilken reduction 
hela Fam. Rajse befinnes börja först i kritformationen. 
Gibbes uppräknade 35 arter fossila Squali och 
2 Rajae, bestämde efter tänder, från Förenta Staterna, 
i Proc. Acad. Nat. Sc. of Philad. 1846:111,41. Der- 
ibland en ny: Carchorodon mortoni, med 4 tums 
lång tand. Dertill kommo 5 sp. Squali från tertiär- 
lager i Syd-Carolina , ibid. p. 266. — Slutligen utgaf 
han en fullständig monografi öfver dem alla i Journ, 
Plagio- 
stomer. 
