17 
11 . m. betulina (Pers.) Tul.; Karst. Myc. Femi. 
H , p. 53. 
Syn. II. Uredo populina ß betulina Pers. 
III. Sclerotium betulinum Fr. 
Exs. Karst. Fung. Fenn. 592 (II), 694 (form. Betulae 
nanae); Pilz. Waldb. 17. 
II. Sporlagren spridda eller gyttrade, ofta betäckande 
liela undre bladytan, raed varaktigt, upptill med eil smal. 
tandad mynning sig öppnande liylle, gula. Sporerna aflängt 
kägelformiga, vid basen afstympade, fintaggiga, m. kort- 
skaftade, 24 — 40 mmm. länga, 10—19 nimm, tjocka. 
LH. Sporlagren ofta sammauflytande, smä, rundade 
eller oregelbnndna, platta, först gula, sedan bruna, slutl. 
svartbruna. Sporerna aflängt cylindriska eller n. kägelfor- 
miga, encelliga, intracellulära, bleka eller blekt gulbruna, 
30—50 mmm. länga, 13 — 16 mmm. tjocka. 
Pä Betula alba, B. pubescens ocli B. nana, a. i Fin- 
land ocli Lappland. 
** Endast teleutosporer bekanta. 
M. vernalis Niessl.; Wint. Pilz., p. 237. 
Teleutosporlagren oregelbundna, tätt gyttrade, smä, gul- 
bruna. Sporerna, aflänga eller klubbfonniga, encelliga, in- 
tracellulära, polygonala, gulbruna, ända tili 45 mmm. länga. 
Pä Saxifraga granulata. 
V. Cronartium Fr. 
Teleutosporerna encelliga, aflänga eller cylindriska, fast 
förenade tili en merendels enkel, cylindrisk, solid, vertikal, 
oftast böjd kropp. Uredosporlagret omslutet af ett pseudo- 
parencliymatiskt liylle. 
