33 
den na undersökning päträffades ett pä längden afrundadt 
geschiebe, ä hvars ena sida förekom bladig kalk och brun- 
kalk med qvarts och mycket svafvelkis, hvilket sistnämnde 
mineral äfven fanns ä geschiebets öfriga af glimmerskiffer 
bestäende delar, som af honom ansägos utgöra Salband tili 
den gängartade kalken. Ett stycke nordligare frän nyssan- 
gifna stalle fann han vidare vid elfstranden ett annat lins- 
formigt geschiebe, hvars större diameter var fein och min- 
dre tvä och en half tum och som bestod af samma bergar- 
ter soin de, hvaruti guldet förefanns; men huruvida denna 
metall jemväl i den funna stenen förekom, derom vägade 
han icke försäkra, enär sagde sten, utan noggrannare un- 
dersökning, insändes säsom profstuff tili bergs-öfverinten- 
dentsembetet. trän samma Ställen samlades dessutom un- 
gefai f } 1 a kubikfot sand, som pa en med grof väf öfverdra- 
gen vaskbänk (Kehrherd) vaskades; dä ungefär tolf kubik- 
tum sand äterstod, flyttades denna ä ett vaskbräde för band 
(Handsichertroge) och underkastades ny vaskning, och künde 
Albiecht, sedan mer än femsjettedelar af sistberörde sand- 
qvantitet blifvit bortsköljde, ä vaskbrädet bemärka fern smä 
gula körn, som undersökte befunnos vara guld. Vid vask- 
ningsföisök af andra sandlager erhölls väl en svart jernhal- 
tig sand (slig) säsom äterstod, men intet guld. För öfrigt 
tilläggei Al brecht, att han i svafvelkisen, som förekommer 
insprängd uti kalken frän Kalkkinmaa kalkberg, hvarken för 
bläsrör eller ä väta vägen kunnat upptäcka nägot spär 
af guld. 
1839 ärs försöksletningar efter guld ledde väl icke tili 
nägot afgörande resultat, men künde icke heller anses af- 
skräckande för ytterligare ansträngningar i samma riktning. 
Deiaf föranleddes sannolikt ocksä den geognostiska under- 
sökning i norra delen af Uleäborgs och Kajana län, som är 
