35 
bergsingeniörskorpsei) Dr. E. Hofmann*) finge kommenderas 
att, jemte tvänne guldvaskare frän Ural, i förrättningen del- 
taga, förordnade Senaten, att ifrägavarande undersökning 
borde under sommaren 1844 företagas af öfver-intendenten 
för bergsstaten jemte extra bergs-kadetten, magister Fred- 
rik Ferdinand Idman och en qvartersman samt ofvanbemälte 
personer frän Ryssland. Efter vidtagne nödige förberedande 
ätgärder af öfverintendenten för bergsstaten, och sedan öf- 
verste Hofmann och honom ätföljande tvänne guldvaskare 
frän Ural, Masein och Mursin, anländt tili Ilelsingfors, an- 
träddes resan tili Kemi socken, dit jemväl bergskommissa- 
rien G. Albrecht fätt uppdrag att medfölja. För fullständig 
öfversigt af denna undersökning torde öfverste Hofmann’s, 
efter verkstäldt uppdrag, afgifne intressanta berättelse **) i 
sin helhet här fä intagas, för att bespara läsaren mödan af 
dess uppsökande. 
Den lyder: „Sedan H. Durchl. Fürst Menschikoff aflä- 
tit en skrifvelse tili Öfver-Bergsstyrelsen i S:t Petersburg, 
med begäran att en bergs-officer, genom egen äskädning 
bekant med de i Ural och Sibirien förekommande guldhal- 
tiga jordlager, matte tili Finland beordras, för att anställa 
forskningar efter guldförande sandlager pä stränderna af 
Kemi elf, der man, efter päbittande af en isolerad guldhal- 
tig kalksten, hade anledning förmoda dylika alluvier, gick 
Öfver-Bergsstyrelsen den framställda önskan med beredvil- 
lighet tili mötes, med fästadt afseende derä att de i Ost- 
*) Öfverste Hofmann reste med kapten Otto von Kotzebue kring 
jorden tuen 1823 — 1826 samt ätföljde Alex, von Humboldt, Friedr. Eh- 
lenberg och Gust. Rose ä deras resa tili Ural, Altai och Kaspiska 
hafvet är 1829. 
**) Införd i Finlands Allmänna Tiduing, N:o 289, för den 11 
decemb. 1844. 
