36 
Sibirien anställda letningar, som efter fruktlösa bemödanden 
slutligen blifvit krönta med en framgäng utan like, icke blif- 
vit föranledda af utsigter sä lofvande som dessa. Dä under- 
tecknad är 1828 tillsammans med Herr v. Helmersen under- 
sökt de guldförande lagren i Medel-Ural, är 1829 varit Herr 
von Humboldt följaktig under dess resa tili det vigtiga Sla- 
touster-distriktet och slutligen nyss äterkommit efter en ut- 
förd speciel undersökning af östra Sibiriens rika guldbaltiga 
lager, uppdrogs äfven ät mig af Öfver-Bergsstyrelsen denna 
undersökning; pä begäran beordrades tvä guldvaskare ifrän 
Ekaterinenburg att mig ätfölja och afreste jag med desamma 
frän S:t Petersburg den Juni. Med expeditionen förenade 
sig i Helsingfors, efter uppdrag af finska bergsstyrelsen, Herr 
Bergskommissarien Albrecht samt en i landets spräkkunnig 
qvartersman. Den 7 Juli ankommo vi tili Kemi och intogo 
ä Wihärilä, pä vänstra elfstranden, midt emot Wallito holme 
och Laurila liemman, ä hvars egor det här ofvanföre nämnda 
guldhaltiga kalkgeschiebe funnits“. 
„De tvä första dagarne användes tili geognostiska un- 
dersökningar af trakten. Bergarternas beskaffenhet gaf de 
bästa förhoppningar. Lerskilfer, grävacka och kalk, alla hö- 
rande tili öfvergängsformationen äro genombrutna och mäng- 
faldigt förändrade af grünsten, som häller svafvelkis. Det 
är just i en dylik bergsbildning, som de rikaste guldvaske- 
rierna i Ural, Slatouster- och Ekaterinenburger revieren, äf- 
vensom i östra Sibirien, vid Birussa och Muroslma förekom- 
ma; de guldförande sandlagren i Pitts och steniga Tunguskas 
flodsystemer, de rikaste af alla hittills kända, hafva en sär- 
deles likartad beskaffenhet; der genombrytas och förändras 
de tili öfvergängsbildningen liörande skifriga bergarter af 
granit. All anledning var säledes förhanden att genast före- 
taga försöksarbetena. Anordnandet af desamma mäste grün- 
