45 
inom samma socken intill den 21 i September mänad. Vid 
Välijoki ä, som frän vestra sidan utfaller i Kuusamojärvi 
träsk, hittades den 3 Augusti första sparen af guld, hvilka 
bestodo af nagra smä körn, utan att likväl fortsatta vask- 
ningar i närheten af det guldfyndiga stallet ledde tili ytter- 
ligare upptäckt af sagde metall: dock iakttogos efterät, se- 
dan arbetet blifvit förflyttadt tili trakten af Paanajärvi träsk, 
bvilket ntgör lägsta delen af denna socken och genom livil- 
ket socknens alla nordostligt belägna vattendrag utströmma 
tili Hvita hafvet, tydliga spar af guld i nästan hvarje flod- 
bädd, som undersöktes. 
Slutligen anmärker Holmberg i sin berättelse om 
guldletningsarbetet är 1847: „enligt min öfvertygelse äro 
Paanajärvi, Tavajärvi samt möjligtvis äfven Kitkajärvi träsks 
enskilta vattensystemer de, som torde gifva de bästa för- 
hoppningar ä upptäckandet af rikare guldsandslager. Säsom 
den allmännaste äsigt torde följande Observation nu kunna 
gälla, att i de nordliga trakterna af Finland landtryggen i 
förhällande tili guldsandslagren är analog med den egentliga 
Uralska bergsryggen tili de der befintliga guldalluvionerna“. 
Resultatet frän letningarne om sommaren 1S47, ehuru 
sandlagrens verkliga guldhalt, i brist af behöflig redskap för 
ett dylikt bestämmande, icke künde med nödig säkerhet ut- 
rönas, förespeglade alltför sannolikt uppnäendet af ett länge 
eftersträfvadt mäl. Följden häraf blef ocksä, att befallning 
meddelades *) om arbetets fullföljande i dubbelt större skala 
sonnnaren derpä, hvarjemte man genom lämpliga instruktio- 
ner och förordnanden sökte undanrödja flere binder, som, tili 
följe af olämplig utrustning äret förut, försatte guldletnings- 
expeditionen vid flere tillfällen i overksamhet: dessutom 
) Fin. Exp:ns skrifvelse, den 9 Februari 1848. 
