47 
järvi träsk viel Kovda i Hvita hafvet, hvaremot de östra vid 
staden Kem uppnä detta vatten, sedan de förenat sig med 
Pistonjoki ä samt de tili dess fortsättning liörande fioder. 
Guld, eh uru i mycket smä körn, päträffades öfverallt, och 
tycktes i östra delen af socken med begränsning af Tava- 
järvi träsk i norr, landtryggen i söder och ryska gränsen i 
öster, och i synnerhet i ofvannämnde ödemark, liatva en re- 
guljerare atiagring. Nägra utvaskade större guldkorn liörde 
tili undantagen“; likväl torde nägra Ställen, der dylika un- 
dantag visade sig, förtjena att, omnämnas. Bland dessa 
Ställen utgör Siikapuro bäck, belögen emellan Hiienvaara 
berg och Sapungijärvi berg, det förnämsta, enär hör det 
största guldkorn utvaskades, hvilket denna sommar hittades 
och som var sammanvuxet med qvarts och, säsom det tyck- 
tes, äfven med jernglans; vidare Koseropuro bäck, i närhe- 
ten af nyssnämnde bäck; Myllvpuro, som är en bibäck tili 
den Pukari- och Kiitämäjärvi träsk förenande Pukarijoki ä; 
Lautapuro bäck, som i förening med Sepäjoki ä faller i Pu- 
karijärvi träsks nordöstra hörn; Melapuro bäck, i närheten 
af Kekälä hemmati; Myllylamminpuro bäck, som frän foten 
af Ukonvaara berg flyter ned i Ivuoringijärvi träsk, och slut- 
ligen Mäntyjoki elf som, i närheten af det pittoreska Pius- 
kiakallio berg, ä norra sidan genorn ett vattenfall störtar i 
Paanajärvi träsk*). Vid sistnämnde elf „utvaskades det stör- 
*) Holmberg har i eu afhandling: „Hydrographische und 
Orographisch-Geognostische Beobachtungen im nördlichen Finnland 
als Ergebnisse der Golduntersuchungen in den Jahren 1847, 1848 und 
1850 von H. J. Holmberg. (Hierzu eine Karte). (Aus den Verhandlun- 
gen der R. K. Mineralogischen Gesellschaft, Jahrgang 1855 — 56, be- 
sonders abgedruckt). S:t Petersburg 1856“. sammanfattat resultaten af 
guldundersökningarne under nämnde är och bifogat tili afhandlingen 
en vacker och redig karta, der alla nu anförde stallen finnas intagne. 
