55 
menta metallrikedomen vunnits, att ätminstone iuom den del 
af Kuusamo socken, der undersökning skett, guldsandslager 
sporadiskt förekomma, hvilkas aflagring med högst fä un- 
dantag, säsom i Kätköselkonen ödemark och vid Hakovaa- 
ranpuro bäck, befunnits oregelbunden, äfvensom att sanden 
städse visat sig ytterst guldfattig och att följaktligen ett 
derpä grundadt vaskningsarbete icke kan ifrägasättas, men 
att den ymnigt utvaskade sligen och bergarternas allmänna 
geognostiska beskaffenhet, säsom i hög grad liknande den 
i de Uralska guldreviererna, syntes gynnande för guldrikare 
lagerbildningar, hvilkas tillvaro liitintills förgäfves blifvit ef- 
tersökt; derjemte torde, efter vid undersökningarne vunnen 
erfarenhet, med säkerhet fä antagas, att letningar efter guld- 
förande sandlager i en trakt med vidsträckta sumpmarker, 
säsom norra Finland, böra, för att dermed förenade kostna- 
der och tidspillan mä tili miusta möjliga reduceras, utföras 
med noggrannaste afseende ä lokalens lämplighet, hvarpä 
jemväl öfverste Hofmann och Holmberg önskade att syn- 
nerlig uppmärksamhet fästades, och hvilken jag för min del 
anser hufvudsakligen bestämmande, om de uppställda vilko- 
ren — minsta möjliga kostnad och tidspillan — vid dylik 
undersökning skola uppnäs. 
Pä grund af i Uralska guldreviererna gjorda iakttagel- 
ser, att de rikhaltigaste guldsandlager förekomma ä östra 
bergssluttmngarne, har man hos oss, säsom ofvanintagne ut- 
drag ur tiere berättelser öfver guldletningsarbetet utvisa, 
dragit den slutsatts, att de mest guldfyndiga sandaflagrin- 
garne borde uppsökas och anträflas ä östra sidan om landt- 
ryggcn, som, enär sammanhängande bergsryggar här saknas, 
künde anses motsvara eller vara analog med Uralska bergs- 
kedjan. Till ytterligare stöd för en dylik äsigt har ock 
kunnat äberopas, att guld i fast klyft brutits i de sä kallade 
