60 
verst norrom Näsäjoki ämynning samt ett annat kalkberg*) 
ä fern versts afständ frän Torniojoki elfstrand ocli femtiofem 
verst söderom Turtola kapells kyrkoby, hvarutom invid sist- 
nämnde elf inom Yli Wuojakkala bys egor i Karungi kapell 
af Neder-Tornea socken förekomma flere kalkstensbrott, uti 
livilka kalkstenen, som har ett olika utseende med den i de 
guldförande stenblocken, torde vara vanlig tat kalksten, 
ehuru veterligen livarken denna eller stenen frän de tvenne 
förstnämnde nordligare belägna kalkstensanledningarne blif- 
vit analytiskt undersökte, om de äro vanlig kalksten eller 
dolomit. Större betydelse för ämnet hafva otvifvelaktigt 
kalkstensaflagringarne vid Kemijoki elf och dess bifloder. 
Bland sädane kalkstenslager känner man närmast elfvens 
utlopp Kalkinmaa vidsträckta kalkstensbrott och högre upp 
vid Narkauskoski fors förekomma jemväl lager af kalksten, 
hvarjemte invid Aakenusjoki ä, som strax norrom Ivittilä ka- 
pellkyrka utfaller i Ounasjoki elf, träffas kalksten, äfvensom 
ett kalkbrott Annes ä gränsen emellan Kemijärvi och Sodan- 
kylä socknar vid Luiro (Liuro?) by **), hvilket sistnämnde 
kalkbrott torde vara det under namnet Ivalkinvaara kända 
ä Ivitinen elfs norra Strand; äfven kan tilläggas att, ehuru- 
väl det berör ett annat vattensystem, i Simojoki elfs dalbäc- 
ken flyttblock af kalksten, hvaraf kalkbränning af allmogen 
idkas, finnas i stör ymnighet spridda, men om kalksten jem- 
väl här i fast klyft förekommer, är mig obekant. Kalkste- 
nen ä det förstnämnde och sannolikt äfven ä de tre öfriga 
Ställen inom Kemi vattensystem är dolomit, ehuru den i flere 
*) Iivardera kalkberget omnämnes i Gustaf Laurells Berät- 
telse i Oktober 1842; jemf. bärom jemväl G. Albreckts ofvancit. 
Berättelser. 
**) Disputation, under Pehr Adrian Gadd, af Carl Kreander den 
6 December 1788, pag. 8. 
