102 
marken är högre pä gungflyn än pä faltet, sä att q x och i \ 
stä 1°,8 och 3°,o högre än B u är sälunda det afkylda lag- 
rets höjd större pä gungflyn, sä att redan q 2 och L stä nä- 
got litet under JB 2 , t 3 1° ander B 3 . Att säledes större luft- 
lager äro afkylda pä gungflyn, ehuru temperaturen vid mar- 
ken der är varmare än pä fältet, beror heit visst pä och be- 
visar, att kall luft frän fältet nedrinner tili den 6 fot lägre 
belägna gungflyn. 
Till hvilken höjd det afkylda lnftlagret kan sträcka 
sig pä ett Ställe, beror sälunda väl mest af terrängförhällan- 
dena. I en kittelformig dalsänkning bör denna höjd vara 
icke sä liteu. Afkylningens storlek vid marken är äter myc- 
ket beroende af dennas beskaffenhet, är under i öfrigt nä- 
gorlunda lika förhällanden mindre, ju fuktigare marken är 
och antagligeu störst pä torr med tätt gräs beväxt mark. 
Egendomligt künde pä grund af det ofvanstäeude sy- 
nas, att frosten, säsom dock erfarenheten visar, först angri- 
per och gör största skada ät grödan pä just lägländta sum- 
piga marker. Detta beror närmast pä, att dessa marker 
äro lägre belägna än omgifvande trakter, sä att den kalla 
lüften samlar sig dit, men äfven äro förhällandena pä ett 
sädesfält betydligt olika mot dem pä eu obesädd slätt. Ett 
sädesfält liknar nägot en skog i det den största utsträluin- 
gen sker frän axeu eller växternas öfversta delar. Pä tor- 
rare ställen blir marken här om dagen varmare utan att om 
natten sä mycket utsträla sitt värme i rymden, hvilket värme 
deremot genom direkt ledning frän mullen kommer lütten mel- 
lan halmen tillgodo och betydligt bör motverka en starkare 
afkylding hos denna. Liksom salunda temperatuieu i den 
torra skogen kring A var högre än i den tuktiga lägre be- 
lägna skogen vid C, sä vore mähända temperaturen i ett 
sädesfält kring B högre eller lika med temperaturen i ett 
