108 
met mellan halmen, der lütten sälunda utgör eu välbehöflig 
värmefond. Ofvanom axeu stiger temperaturen med liöjden 
öfver marken. Äfven pä ett sädesfält kau dock temperatu- 
ren sjimka under noll innau växten skadas, ehuru visserli- 
gen skilda växter täla olika mycket samt vid olika utveck- 
lingsstadier äro i olika grad frostömma. Professor Lemström 
lanu (1. c.) ragen täla en temperatur af —2° ätminstone 
under 1 V 2 timmes tid utan att skadas äfven om solen gär 
klart upp. Da den pä växten bildade daggen fryser, kom- 
raer det frigjorda värmet delvis växten tili godo, medau vi- 
dare den omgifvande daggen och isliinnan nägon tid skydda 
densamma mot större värmeförlust. Smälter isliinnan hastigt, 
säsom vid klar soluppgäng, är faran för växten deremot öfver- 
hängande, i det att tili smältuing och afdunstning kanske 
tages af växtens lilla värmeforräd sä mycket att safterna 
inuti denna frysa, hvarvid cellerna söndersprängas och väx- 
ten dödas. Ett moln eller en vindfläkt före soluppgängen 
är derför af dubbel verkan. 
Det har icke varit min afsigt att vidare ingä pä uä- 
gon undersökning af de närmare omständigheterna vid fro- 
stens förstörande verksamhet, hvilket redan skulle föra 
utom fysikens omräde, ej heller här direktare beröra de me- 
del, som künde användas, eller de försök, som blifvit gjorda 
für att förliindra frostens skadliga verkningar. Hafva of- 
vanbeskrifna försök kunnat gifva nägon bild samt tjena tili 
en förklaring af de sä egendomliga och olika temperatur- 
förhällanden, som inträda pä en varierande lokal under en 
lugu och klar sommarnatt, och sälimda lemna ett bidrag 
tili en närmare kännedom af frostfenomenets uppträdande, 
är afsigten med föreliggande afhandliug vunnen. 
Vatten och bläst äro de medel, naturell främst anväu- 
der för att skydda jorden mot värmeförlust. Öfverhufvud 
