176 
Eil tidsperiod af tio är är naturligtvis alltför kort für 
att man af förhällandena derunder skulle kunna sluta tili 
ett fortfarande nedätgäende i dessa brotts antal. Vi vilja 
derföre icke heller süka draga nägra slutsatser af den gan- 
ska märkbara olikheten i antalen mord och dräp linder är- 
tiondets förra och senare hälft. Hälla vi oss endast tili 
tioärsperioden i sin helheten, finna vi att det ärliga medel- 
antalet af nyssnämnda brott derunder steg tili 49.3. Under 
ären 1842 — 1847 steg detta medeltal tili 58.3; säledes abso- 
lut taget tili vida liügre, oaktadt folkmängden i landet da 
var betydligt mindre. I sin tili 1882 ärs landtdag afgifna 
berättelse om lagskipniugen och lagarnas handhafvande i 
landet framhüller ocksä prokuratorn den betydliga minsk- 
ningen i dödsdomarnas antal, som varseblifves frän och med 
är 1826. Pä nedaustäende antal invänare belöpte sig liem- 
ligen i medeltal om äret en dödsdom: 
ären 1810—1825 73,000 
„ 1826-1840 46,000 
„ 1841 — 1850 49,000 
„ 1851—1860 48,000 
„ 1861—1870 50,000 
„ 1871—1880 160,000 
Denna minskning luintyder utan tvifvel ])ä en ungefär 
likadan minskning i antalet begängna gröfre brott, sär- 
skildt mord och dräp. Fär den i ögonen fallande stora skill- 
naden emellan det sista decenniet i seriell ä ena sidan och 
de föregäende ärtiondena, hvarunder husbehofsbrämiingen 
ännu egde rum, ä andra sidan, ätminstone tili nägon del 
tillskrifvas förändringarna i vär bränvinslagstiftning, sä före- 
ligga här fakta, livilka mäkända vältaligare än alla andra 
ädagalägga de välsignelsebringande följderna af en minskad 
brau vinskonsumtion. 
