Th. Kjerulf 
74 
tvertom gjor Oversigten endnu simplere. Thi klin ved Over- 
sigten vindes det rette Herredomme over de samlede Kjends- 
gjerninger — og jo længer man holder sig fra de ubefæstede 
Hypothesers Feldt for at bevæge sig paa et sikrere, hvor 
man kan forlade sig paa de reelle Talstorelser , desto glæ- 
deligere bliver Bevidstheden af den vundne Kundskab og af 
den exacte Fremgangsmaade , der ene betegner Yideuskaben. 
Under et Studium af de islandske vulkanske Forholde 
maa Trachytens til trække sig Ens Opmærksomhed allerede 
ved sine ydre Former og ved de Lokaliteters eiendommelige 
og hoist interessante Habitus, hvor den oplræder. Forinden 
jeg imidlertid noiere, end skeet er i de tidligere Optegnelser, 
skal soge at betegne dens Optræden og nogle af dens mær- 
keligste Yarieteters Tilbliven ■ — maa jeg for Overblikkets 
Skyld her erindre om Resultaterne af nogle analytiske Ar- 
beider, der afgive et nyt Grundlag for de vulkanske For- 
mationers Undersogelse, og der hænge saa noie sammen med 
de sikre Talværdier af mangfoldige Analyser, at de ikke kunne 
afvises eller lades upaaagtede, hvor det gjælder at ordne 
vulkanske Formationer. 
Det synes voveligt at lade hele Bjergarter i Haandstykket 
komme til den analytiske Undersogelse. Man skulde tro at 
Resultatet maatte blive et forskjellig! for den samme Bjergart, 
alt eftersom Haandstykket var laget fra dette eller hiint Sted, 
var tæt, finkornigt eller af grovere Korn etc. Naar man 
imidlertid fmder, at de analytiske Resultater i saadanne Til— 
fælde dog stemme inbyrdes, da er Arbeidet ikke spildt, Frem- 
gangsmaaden retfærdiggjort, og det indsees, at man her hai- 
en lettere Yei til at komme til en Oversigt over geologiske 
Tilgange, fordi man har hele Bjergarters gjennemsnitlige 
Sammensætning i sikre Tal for sig, end om man — som 
for — kun analyserer enkelte deri forekommende Mineralier, 
