80 
Th. Kje rul f 
serne for den deraf resulterende Unoiagtighed i Methoden 
bestemte, og de derved stedfindende Differentser have vist 
sig ubetydelige. Man kjender heller ikke nogen anden Me- 
thode for at analysere et let oploseligt Bindemiddel, der for- 
k*tter forholdsvis uopldselige Brokker. 
Der har været stredet om Falagonilens geognostiske Plads. 
Bunsen har i tidligere Arbeider gjort folgende Aldersopstilling 
for de islandske Bjergarler: 1) Palagonittuf 2) Trachyt og 
Klingstcn 3) ældre Trap 4) olivinrige basaltiske Dannelser 
5) ældre og yngre Lava. Waltershausen har imod Palago- 
nitens Opstilling som ældste Bjergart anfort den simple Iagi- 
tagelse, at den omslutter Trapfragmenter. Og i Virkeligheden 
er selv den, paa to Steder observerede, i de nedre is- 
landske Etager optrædende „Palagonitfels“ kun Tuf, da ogsaa 
den overgaar i conglomererede Afændringér. Striden bliver 
uvæsenllig, da den har gjældt en mere kun mineralogisk 
Opstilling, og de noiere Undersogelser vise, at saavel de 
ydre mineralogiske som fornemmelig de chemiske Karakterer 
alle gjentage sig gjennem alle Etager, altsaa gjennom alle 
Tidsrum for Islands Dannelse. Der bliver kun en geognostisk 
Udvei for Aldersordningen ; denne angives af de store Gang- 
systemer. Efter disse kunne ligesom flere Etager i Bygningen 
paavises, og hver enkelt af disse kan man vistnok, om man 
vil, betegne efter et i den hyppigt optrædende mineralogisk- 
karaktcriseret Led, idet man dog desuden erkjender dettes 
Optræden ogsaa i de andre Etager. For de enkelte Etagers 
Betegnelse bliver altsaa den geognostiske Udbredelse det 
Bindende. Det er efter disse Grundsælninger, at jeg i mine 
tidligere Optegnelser ifolge de samlede lagtlagelser har be- 
tegnet de forskjellige Etager. 
Hvad jeg i disse tidligere Optegnelser fra Island, ledet 
kun af de der anstaaende Tulfes mineralogiske Udseende, 
