92 
Th. Kjerulf 
Pyramidens Dimensioner er saaledes noget gigantiske, og at 
opbygge den var intet Trælleværk. Kun i den ene Kant 
hænger den sammen med en lille Kjæde, der ogsaa ovenpaa 
Plateauct lober ud i en Halvkreds, indeni hvilken Keglen litla 
Baula staar halv frit; men Baula skuer ned paa Alt dette. 
Fodstykket er adskilt fra de tilstodende Fjeldmasser ved snævre 
Daldyb kun med Rum for Elve, der suge Næring af Sneen 
paa den halvkredsformige Kjædes Nordside; hist og her er 
del ogsaa gjennemskaaret af mindre Slukter, i hvis Bund 
Bække styrte sig trinvis ned i Cascader; Strommen gaar her 
blaagron over den ligesom huggede Rende, rivende i de 
korte Stykker mellem hvert Yandfald, og Kanalens Yægge 
synes klodsel opmurede af plumpe Lag. Lige i Syd for 
Baulas Spidse ved Dalr aabner Nordrås Hoveddal sig videre 
Rum, Aaen flyder stille i flere Arme, der omslutte flad Græs^ 
bund, hvor Stien vrider sig mellem de mange smaa Tuer; 
her rider Kirkefolket lystigt trampende frem og tilbage om 
Sondagen til Hvammr. Længer ned i Dalen midt paa Slet- 
telandet ligge to smaa zirlige Vulkaner, hver med sit Offer 
af Lava. Men Geldingafells fremspringende Mur skjule dem 
fra Dalr; forst naar man har boiet om denne, faar man 
Oie paa deres glatte askegraa Kegler. 
Naar det er klart Veir, danner Alt dette et imponerende 
Skue; men er det Uveir, omhyller det Baula, og man aner 
ei den mæglige Pyramide paasat Plateauet, som da ene synes 
at bære Skyer. I de forste otte Dage af Juli 1850, da jeg 
opholdt mig deromkring, var der mest Storm med skarp 
Nordenvind. Isen brod just op paa Nordlandet, og den 
pleier at sende et Afskedsveir til Erindring. Baula er ogsaa 
berygtet for Storme. Vinden hvirvler rundt om det spidst 
opragende Fjeld, og det lyder undertiden som Brol af en 
Ko — hvad Navnet skal betegne* 
