Om Islands trachytiske Dannelser. 
101 
de forurenende Salte. Endelig bringes Alt paa Filtrum, og 
der udvadskes endnu en Gang eller to med kogende Vand. 
Dette Nedslag af Lerjord og Jernoxyd bringes vedhjælp 
af en Pennefjeder fra Filtrum i en Platindigle, de sidste Rester 
loses ved lidt kogende concentreret Saltsyre. Ved længere 
Digestion faaes en fuldkommen klar saltsur Oplosning i Dig- 
len, og nu behandles med Kali. Det for Lerjord ganske fri 
Jernoxyd bringes atter tilbage paa det forrige Filtrum, ud- 
vadskes med kogende Vand, og torres. Den deri tilbage— 
holdteKiselsyre bliver uoplost tilbage efter Glodning ogDigestion 
med Saltsyre, de ringe Mængder Kalk og Magnesia derirnod for- 
blive i den saltsure Oplosning efter Fældning med Ammoniak og 
det rene Jernoxyds Frafiltration. Denne mindre Oplosning foies 
til den forrige storre, som man har henstaaende med Hovedkvan- 
titeterne afKalk og Magnesia. Jernoxydet bliver nu bestemt. 
Til Bestemmelsen af Lerjord bliver dens Oplosning i 
Kali ansyret, og Lerjorden fældes med Ammoniak og Svovl- 
ammonium og udvadskes som for fuldstændigt ved Decanta- 
tion. Ved Glodningen af en paa Filtrum utilstrækkelig ud- 
vadsket Lerjord, der tilbageholder Salmiak af Solutionen, for- 
flygtiges nemlig Chloraluminium , og man lider et Tab, iste— 
detfor at man skulde vente at faa et Overskud. Udvadskning ved 
Decantation er som beregnelig og tidssparende at foretrække. 
Lerjorden kan efter Veiningen endnu undersoges paa 
Kiselsyre, men man vil selv ved storre Kvantiteter kun finde 
en saare ringe Mængde deraf. Derirnod opstaar en Unoiag- 
tighed derved, at under Behandlingen af den samlede Mængde 
Lefjord og Jernoxyd med Kali, bliver den ved disse Basers 
Fældning med Ammoniak medrevne Kiseljord ved Jernoxydet, 
idet et kiselsurt Jernoxydsalt dannes, som siden er vanskelig 
oploseligt i Saltsyre. Man bestemmer derfor undertiden mere 
Kiselsyre af Jernoxydet end man skulde. 
