Zoologisk Reise i Lofoten og Yesteraalen. 65 
allerede den 26 April. Jeg veed ikke rettere, end at jeg til 
enhver Aarstid liar seet en Mængde Storskarve i deres overalt 
sorte blaaglindsende Dragt og med den hvide Laarflæk, hvil- 
ken sidste Nilsson anforer som kun henhorende til Vinter- 
dragten. Idetmindste har jeg' i Maanederne April, Mai, Juni 
og Juli seet saaledes farvede Individer i Hundredeviis, og 
ved Rugepladsen træffes aldrig andre, end saadanne. Navnlig 
i 
ere tvende slige Universitetsmusæet tilstillede Exemplarer skudte 
paa Rederne den 3 Juni. Den af Nilsson som „gammel Fugl 
i Sommerdragt“ beskrevne Fugl er saaledes formeentlig intet 
Andet end netop den fjorsgamle Ungfugl, der er noget mere 
udfarvet, end Ungerne i det Aar, de udklækkes; medmindre 
det skulde være en meget gammel Fugl, hos hvilken det da 
ikke er Aarstiden, der har bevirket den af Nilsson omtalte 
Forandring. Jeg har nemlig blandt de mange Tusinde Stor- 
skarve, jeg har seet, bemærket 3 Individer, hvis hele Un- 
derkrop i halvhundrede Skr id ts Frastand syntes fuldkornmen 
hvid; og om disse, der kjendeligen adskildte sig fra alle de 
andre, unge saavclsom gamle, Skarver der ere komne mig 
for Qie , troede jeg, at det enten var gamle udlevede Fugle 
eller Varieteter. Det lykkedes mig desværre ikke at skyde 
nogen af disse, hvoraf de to vare for sky, den tredie for 
skudstærk, endskjont jeg var den paa 40 Skridt nær. Samt- 
lige saae meget store ud. Paa den af Nilsson omtalte partielle 
Fældning af de hvide Fjær paa Iloved og Hals har jeg af 
Mangel paa Foranledning ikke været opmærksom. 
2. Sm a aska r ven (Phalacr« cristatus) er endnu hyp- 
pigere end foregaaende Art. Den klækker ikke alene som 
denne hoit oppe i bratte Fjældvægge, men ogsaa nede ved 
Strandkanten under store Stene, ogsaa paa nogne Fjeldet. 
Ved Borgevær findes den stdrste Coloni af Smaaskarve, hvor 
de i Tusindviis ruge paa en afrundet Klippe. 
5 
