64 
G. B. Barth 
Merg u s. 
1. Den almindelige Fiskeand CMergus serrator) er 
næst Eddérfuglen Ogruppens hyppigste Andeart 
Sula. 
1. Havsulen (Sula bassana). Et i Nærheden af Bo 
Sogn skudt eller fundet Individ opbevares sammesteds ud- 
sloppet. 
Phalacro corax. 
Det er mig ikke bekjendt, om man har været opmærk- 
som paa, hvorvidt Skarvene forst blive forplantningsdygtige 
efter Forlobet af 2 Aar. Idetmindste har jeg ikke seet 
Nøget derom anfort. Jeg skal derfor kortelig omtale hvad 
der foranlediger mig til en saadan Antagelse. Man træffer i 
Maanederne April til Juli incl. af begge Arter Skarve mange, 
der endnu bære den samme lysere graabrune Dragt, som 
charakteriserer Ungfuglene om Hosten i det samme Aar, i 
hvilket de ere fodte, kun at den hos hine paa Overkroppen 
tildeels har begyndt at antage de gamle Fugles metallisk 
glindsende sorte Farve. Disse Individer holde sig under 
Forplantningstiden stedse for sig selv og træffes aldrig ved 
Skarvenes almindelige Klækkesteder, hvor jeg kun har seet 
fuldt udfarvede Individer. Heraf slutter jeg, at de nævnte 
Individer ere fjorsgamle Ungfugle, der forst senere hen blive 
fuldkommen udfarvede og forplante sig. 
1. Storskarven (Thalacr. carbo) findes i Mængde overalt 
i Districtet, meest dog paa saadanne Skjær og Klipper, mod 
hvilke det aabne Hav bryder sig. Dens fornemste Rugepladse 
ere fornævnte Anholmen i Bo, Skjærene omkring Hennings- 
vær. Brandsliolmene ved Indlobet til Buxnæsfjorden samt 
nogle Smaaholmer i Molnæs Sogn. Den er en af de tidligst 
værpende Fugle. I Henningsvær fandt man iaar dens Æg 
