54 
G. B. Barth 
brede Fæstepunkter for deres Reder, klække om hinanden 
Krykker og Storskarve, saaledes at de sidste mere have 
taget den overste Deel af Fjeldvæggen i Besiddelse, medens 
Hovedmassen af de forste holder sig paa den nedre Væg. 
Fordetmeste sidde begge Kjon sammen i Rederne, der optage 
det hele Rum, hvorpaa de hvile, saa at det seer ud som om 
de vare slaaede fast til Fjeldvæggen. 
Lestris. 
1. Tyvjoen (Lestris parasitica) er overalt almindelig. 
Især klække mange paa de storre Myrstrækninger i Vester- 
aalen. De med hvidt Underliv ere næsten ligesaa hyppige 
som de heeltigjennem eensfarvede. At Kjonnet ved denne 
Farveforskjel Intet gjor til Sagen synes allerede deraf, at 
man ofte finder Par, livoraf begge Individer have den lyse 
Farve paa Underkroppen. 
Procellaria. 
1. Ha vhes ten (Procellaria glacialis) skal efter Fiskernes 
eenstemmige Beretninger opholde sig i stor Mængde paa de 
5 til 6 Mile udenfor Lofoten i Nordiishavet liggende Fiske- 
grunde, de saakaldte Skaller. Fiskerne narre dem til sig ved 
at kaste Lever ud for dem og slaae dem derpaa ihjæl med 
Aaren. Havhesten ruger intetsteds paa Ogruppen. 
Thalassidroma. 
1. Stormsvalen (Thal. pelagica). Fiskerne, der om 
Sommeren soge Skallerne efter Lange og Qveite, have fortalt 
mig, at de ikke sjelden der see Stormsvaler, hvilke de frygte 
som Forbud paa et sig nærmende Uveir. Jeg har vel ikke 
selv seet noget Exemplar og kan saaledes ikke være fuldt 
overbeviist om, at de af Lofotfiskerne seede Stormfugle 
henhorer til den nævnte Art. Men da det endnu ikke med 
