52 
G. B. Ba r th 
tageligere, at dens Udbredning gaaer videre rnod Nord, og 
at den saaledes ogsaa maa være at finde i Lofoten og Ye- 
steraalen. Da Nilsson ikkedestomindre omtaler, at det ikke 
har lykkedes ham at træffe denne Art indenfor Polarcirkelen, 
har jeg ingen tilstrækkelig Foranledning til at indregistrere 
den paa min Fortegnelse over Ogruppens Fugle. 
1. Makreltærnen (Sterna hirundo) kommer forst til 
Oerne i forste Ilalvdeel af Juni. laar viste den sig i Vester- 
aalen den 6te samme Maaned. Den findes ved alle lavere 
Holmer over det hele District. 
La rus. 
Samtlige Maagearter sees i November at forsvinde fra 
Oerne, men vise sig atter under Vinterfiskeriet i Fiskeværene 
i tælte Skarer. De forste pleier at indfmde sig allerede ved 
Fiskens Indsig (forste Ankomst) altsaa omtrent midt i Januar. 
I Februar er Hovedinassen ankommen. Klipperne og Fjæren, 
hvor Baadene lægge til, sees da ofte saa fulde af Maager, at 
de synes aldeles hvidklædte, og man kan i et eneste Skud 
dræbe 20 til 30 Stykker. De ere der saa lidet skye, at de 
ofte lade sig slaae ihjæl med Aarerne. En Fremmed, som 
overnatter i Fiskeværene, faaer ikke sove for lutter Maage- 
skrig. I den Tid Maagerne ikke sees, antages de at opholde 
sig paa de alleryderste Havskjær og Jængere ude tilsjbs. 
Ellers vise sig af Svartbagen og Graamaagen enkelte ogsaa 
hele Vinteren igjennem. 
1. Svartbagen (Larus marinus). Almindelig i Æg- 
værene, hvor den dog er den mindst talrige af de Arter, 
som der ere Gjenstand for Fredning. Den værper tidligst af 
alle Maager, idet den dermed allerede i de sidste Dage af 
April og Begyndelsen af Mai er i fuld Virksomhed. 
2. Graamaagen (Larus argentatus) er den hyppigste 
