Zoologisk Reise i Lofoten og Vesleraalen. 51 
som indhyllede i en Taagesky eller rettere i tætte Slor af 
Flor. I Luften summede det som af Bisværme, og naar man 
kom ind imellem Fuglene hortes en Brusen lig Stormens, 
naar den reiser sig voldsomt. Paa Havet rundtomkring laae 
tætte Skarer, Tusinder i hver, og den mellemste Nyke, som 
var den, paa hvilken jeg landede, var som besaaet med hvide 
Prikker der ideligt vexlede formedelst Fuglenes uophorlige 
Kommen og Bortflyven. Men rundt om Nykens Top, hvor 
Sværmen var tættest, svævede tvende Ornepar i regelmæssige 
Kredse som truende Dæmoner over de værgelose Stakler, 
hvem dogMængden synes at gjore trygge, idet der for hver 
enkelt kun var liden Sandsynlighed for, at den ulykkelige 
Lod netop skulde ramme den. Idetmindste kunde det ikke 
skjonnes, at de under Flugten sogte at undvige deres Mor- 
dere. Eierne af Nykerne bruge at salte Fuglene til Vinter- 
fode. Dog fange de ikke mange og benytte sig dertil ikke 
s _ _ 
af Hunde saaledes som paa Væroen. Tiden naar Fuglene 
soge hen til Nykerne og naar de forlade dem, skal blive 
angivet, naar jeg kommer til at omtale hver enkelt af de 
samme besogende Arter for sig. Den fjerde Fuglekoloni 
ligger under Gaarden Bleeg paa den mod Iishavet vendende 
Deel af Andoen. Den skal kun bestaae af et enkelt Fugle- 
lebjerg i Storrelse ligt en af Nykerne. Fuglene udgjores der 
næsten kun af Lunder og Krykker. 
Ste rna. 
Ihvorvel det er sandsynligt, at begge norske Tærnearter 
forekomme mellem hinanden paa Ogruppen tor jeg dog ikke 
derom yttre nogen bestemt Formening, da jeg, som for an- 
fort, derpaa ikke har været tilstrækkelig opmærksom. Den 
rodnæbbede Tærne CSterna arctica) er almindelig paa de 
trondhjemske Kyster, og da den kun undtagelsesviis træffes i 
den endnu sydligere Deel af Landet, synes det saameget an- 
4 - 
