50 
G. B. Bart h 
er undermineret afLundernes og Alkerncs Gange eller Huller, 
der tra en videre Aabning paa Tuens mod Havet vendende 
nederste Side fortsætte sig snart lige snart krogede med om- 
trent et Qvarteers Diameter halvanden, to, stundom indtii tre 
Alen indad i nogenlunde horizontal Retning. Ofte stode flere 
Gange sammen og danne i deres Indre et sammenhængende 
storre Rum. Ofte have ogsaa forskjellige Gange en stor 
fælleds lndgang, fra hvilken de derefter forgrene sig hver 
til sin Kant. Kun meget sjelden ere Hullerne saa grunde, 
at Æggene kunne naaes med den blotte Haand. Skydsfolkene, 
som vare med mig iland paa den ene Nykke, lykkedes det blot at 
bringe mig to paa denne Maade udlagne Lundeæg. Det hele 
Jordlag er saa undergravet, at Grunden, hvor man gaaer, 
giver bfter under Fodderne, uden dog at gjennemtrædes. 
Hovedmassen af de Nykerne beboende Fugle dannes af Lun- 
defuglene, mod hvilke Alkerne (Alca Torda) kun synes at 
udgjore en Tredie- eller Fjerdepart. Af disse findes kun 
faa paa den forste 0: nærmest Land beliggende Nyke, hvori- 
mod jeg paa den anden eller mellemste bemærkede omtrent 
ligesaa mange Alker som Lunder. Paa den tredie eller yderste 
Nyke klækker foruden begge de nævnte Arter tillige en 
Mængde Lomvier, der ikke findes paa de tvende forste. 
Krykker forekomme ikke paa Nykkerne, der ikke ere steile 
nok for disse Fugle, som næsten udelukkende holde sig paa 
saadanne reent lodrette Fjeldvægge, hvor der findes smaa 
Afsatser netop store nok til at de der kunne fæste deres 
Rede. Fbrst seilede jeg forbi Nykkerne en Aftenstund. Der 
laae da kun nogle Smaaflokke, tilsammen dog vel paa et Par 
Tusinde Individer, omkring paa Soen. Fuglene havde nemlig 
alle, paa disse nær, trukket sig ind i deres Huller. Men da 
jeg næste Dags Formiddag atter kom derforbi, vare samtlige 
Nyker saaledes omsværmede, at de paa Frastand saae ud 
