Zoologisk Reise i Lofoten og Vesteraalen. 33 
siden droge i Lofoten og Vesteraalen Ryperne saaledes ska- 
reviis ned til Stranden, hvor de dræbtes i saadan Mængde, 
at de hele denne Vinter solgtes for 2 Skilling Stykket, me- 
dens den ahnindelige Priis er 6 Skilling. De henyltedes det 
Aar meest til Fode for Tjenestefolkene. Saadanne Nedvan- 
dringer af Fjeldryperne skulle, efter hvad man fortalte mig, 
ikke have været saa sjeldne for i Tiden, da de regelmæssig 
pleiede at indtræffe med ikke mange Aars Mellemrum. I de 
sidste 9 å 10 Aar have de ikke fundet Sted. Grunden til 
dette Phænomen antages almindeligviis at være den, at Fjel— 
dene i de Vintere, det indtrælfer, bedækkes med store Snee- 
masser under et Veirligt, der hindrer den fra paa enkelte 
Steder at blæse bort og derefter bringer Sneen til at fryse, 
hvorved Ryperne spærres Adgangen til Kræklinglynget og de 
smaa Vidie- og Birkebuske, der udgjore deres Næring. Denne 
Forklaringsmaades Antagelighed formaaer jeg ikke selv nær- 
mere at bekræfte. Dog synes den at bestyrkes ved den Om- 
stændighed, at jeg om Vinteren oftest har seet Fjeldryperne 
paa saadanne bratte Fjeldhammere, som af Vinden have været 
blottede for Sne, og hvor de saaledes med Lethed have 
kunnet komme til deres Yndlingsspise Kræklinglynget, der 
ogsaa om Vinteren staaer gront. Ligesom foregaaende Art 
soger ogsaa Fjeldrypen under denne Aarstid lavere ned om 
Natten; dog har jeg aldrig seet dens Spor nedenfor Træ- 
grændsen. Naar man om Vintermorgenen er ude forend det 
er lyst, horer man ikke sjelden Fjeldrypernes besynderlige 
Snurren midt nede paa Fjeldsiderne; men efterhaanden som 
det lysner bliver Lyden, idet Ryperne spadsere hoiere og 
hoiere op, svagere og svagere, indtii den med den fuldt 
frembrydende Dag, da de ere komne heelt op paa Fjeldet, 
ikke mere er hørlig. Af de Spor, Ryperne efterlade tinder 
disse deres Nattevandringer, seer man, at de fordetmeste have 
3 
