32 
G. B. Barth 
Forekomst fordeelagtigere Udseende, hvilket Skjon heller ikke 
har bedraget mig de Gange, jeg paa enhver af disse Oer i 
den nævnte Hensigt har foretaget mig en Vandring i Hoiden; 
og jeg holder mig overbevist om, at Fjeldryperne der ere 
langt talrigere end hvorSomhelst ellers paa Ogruppen. 
Ligesom forcgaaende Art men noget senere (i Octo- 
ber) forene ogsaa de enkelte Fjeldrypefamilier sig til slorre 
Flokke, der holde sig sammen hele Vinteren over indtil de 
i Mai Maaned parviis fordele sig. Omendskjondt Fjeldryperne 
fra October Maaneds Begyndelse, naar de sidde paa de nogne 
Steenure, see næsten ganske hvide ud og kunne oines pa*a 
betydelige Afstande, har jeg besynderlig nok stedse fundet 
dem ganske spage saalænge Sneen endnu ikke har lagt sig 
over Fjelde og Urer; men ikke saasnart ere disse blevne 
hvidklædte ligesom Ryperne selv, forend de med Eet blive 
saa rædde og forsigtige, at det fra den Tid af og lige indtil 
de om Foraaret atter have spredt sig ad ikke har lykkedes 
mig at komme nogen Fjeldrype paa Skud. Anderledes for- 
holder det sig med disse Fugle, naar de, som det i enkelte 
sjeldne Vintre hænder, fra Fjeldene komme ned til Sokysten, 
hvor de lægge sig omkring paa nogne Fjeldmasser, i Smaa- 
krat ja paa den slette Mark saa tæt, at man de fleste Gange 
kan skyde fra 3 til 6 i Skuddet, og i saadan Mængde, at et 
Par med tilstrækkelig Ammunition forsynede Jægere kunne 
dræbe indtil 300 Stykker for Dagen. De ere da saa spage, 
at mange ikke engang flyve op, naar man skyder deres Kam- 
merater midt imellem dem, medens de som flyve, oftest kaste 
sig ned i Sneen igjen inden Skudvidde fra Stedet, hvor de 
laae. De ere ligesom blevne reent forvirrede ved at være 
komne paa et dem saa fremmed Terrain, der ikke tilsteder 
dem at skue saa frit omkring sig, som de ere vante til fra 
deres sædvanlige hoie Opholdssteder. For 9 eller 10 Aar 
