Zoologisk Reise i Lofoten og Vesleraalen. 21 
sat sis - . Men hvis delte vedbliver at være Tilfældet efterat 
Ryperne have faaet Vinterdragten eller det Meste af samme, 
medens derimod Fjeldene ere sneebedækkede, begive samtlige 
Flokke sig op i enkelte meget hoitliggende Skar og Smaadale, 
hvor der, ialmindelighed omkring Bredden af et Fjeldvand 
endnu voxer lidt smaat Birkekrat. Til saadanne Steder samle 
de sig hen fra en vid Omkreds, inden hvilken da ikke en 
eneste Rype mere er at see, saa at man, hvis man ikke kjen- 
der disse afsidesliggende Punkter og ved, at Ryperne have 
begivet sig derhen, troer, at de ganske have forladt Egnen. 
Hosten 1850 var jeg mellem 3die og 10de November flere 
Gange paa Jagt efter en saadan Rypeflok, der, naar den floi 
op efterat have mod Skumringen samlet sig sammen, dannede 
en tyk hvid Sky af flere hundrede Alens Længde og frem- 
bragte en Susen som af et orkanagligt Vindstod. Naar jeg 
siger, at der i denne Skok inaatte være nærmere 3 end 2000 
Individer, er dette Tal vist snarere fo rl idet end for stort. 
10de November sneede det overalt i Marken og næste Dag 
havde Flokken fordeelt sig. Aaret tilforn opholdt en lig- 
nende Skok sig hel£ den sidste Halvdeel af October Maaned 
paa et andet Punkt, da der ligeledes ikke fandtes en eneste 
Rype andelsteds paa hele den sydostlige Halvdeel af Has- 
seloen; men denne Skok var neppe halvt saa stor som hiin. 
Resten af Ryperne havde da rimeligviis været at finde der 
hvor den forstomtalte Flok opholdt sig, hvilket Sted jeg imid- 
lertid dengang ikke kjendte til. Derimod var der i 1850 
ingen Ryper i den Fjelddal, hvor jeg i 1849 fandt dem 
samlede. 
Naar et Snefald indtræffer, der jevnt bedækker saavel de 
lavere som hoiere Trakter, sprede Flokkene sig ad og be- 
give sig længere ned i Dalene, hvor de dog sjelden komme 
heelt ned igjen, forend Marken har faaet det Sneedække, den 
