10 
G. B. Barth 
storre Selskaber. Denne og Vandstæren ere de eneste 
Sangfugle, der ikke forlade Districtet om Vinteren. 
A laud a. 
1. Lærken (Alauda arvensis) viser sig lier kun under 
milde Sommere, og da blot paa enkelte Punkter, navnlig paa 
de vide Sletter omkring Handelsstederne Stene og Yinnie i 
Bo Præstegjæld, hvor jeg i Sommer horte 5 å 6 Par, samt 
paa den nordligste Pynt af Andoen, hvor Flere, der med 
Bestemthed paastaae at kjende denne Fugel, have forsikkret 
mig, at enkelte Par undertiden skulle opholde sig. Paa Has- 
seloen skal den ligeledes have været for endeel Aar siden. 
Paa det nævnte Sted i Bo Sogn har jeg i intet af de fore- 
gaaende Aar truffet Lærker, saa god Anledning jeg end har 
havt til at bemærke den, om den da havde været der. 
Emb eriz a. 
« 
1. Sneespurven (Einberiza nivalis). Allerede forst i 
August begynde enkelte Familier af denne Fugl saa smaat 
at trække ned fra de hoieste Fjeldtoppe, hvor de i en Hoide 
af 3000 Fod over Havet tilbringe Forplantningstiden. Under 
dette deres Nedtog opholde de sig forst nogen Tid paa de 
lavere Rygge og Fjeldstrækninger, hvor jeg paa mine hyp- 
pige Jagttoure efter Fjeldryper i hele August og tildeels i 
September Maaned stadigen traf dem familieviis hist og her 
i 1500 til 2000 Fods Hoide, i hvilken Region jeg aldrig har 
fundet et eneste Par rugende. Derfra begive de sig lidt 
efter lidt ned paa de dyrkede Marker, hvor de begynde at 
vise sig sidst i August. Efterhaanden komme flere og flere 
ned og slaae sig sammen til Flokke, hvis Storrelse tiltager 
til henimod Slutningen af September, da Sneetittingerne i Tu- 
sindviis bedække hele Strækninger af Marken og opskræmte 
danne store tætte Skyer, idet Flokken hæver sig fra Jorden. 
