124 
Th. Kje r ul f 
under de vældige lagdelte Mure af Seisseralps Dolomit med 
den her nedentil blottede Ihinanden-Griben af Dolomit og 
Augitporphyr, og kan iagttage den sidstes Yexel med Tuf og 
Mandelsten i den knivskarpe Eg, der danner Yandskillet mellem 
Durons Dalfore til det romanske Fassa og Kilderne for Salta— 
riabækken, der styrter mod den tydsktalende Grodnerdal. I 
Nærheden kneise de endnu mægtigere Kalk -og Dolomitmasser 
af Palatsch, graa og skåldede og med Styrtninger fra 1000 
til 2000 Fod. Morgenskyerne dele sig. Her balle de sig 
sammen til store Klumper, som trykke over disse Taarnbyg- 
ningers Hoveder; her glide de som gjennemsigtige Slor forbi 
deres af den forste Sol belyste Yægge, og Skyggerne svæve 
da lette over de gronne Alpeenge nedenunder, paa hvisFort- 
sættelse henimod Grodnerdal Lærkegranens Bælte atter an- 
giver sig ved enkelte Klynger af Trær, der synes at soge 
Ly i Terrænets Fordybninger. Langs den skummende Duron 
stiger man nu hastigt nedad over de samme Melaphyrer og 
Mandelstene og langs med de paa venstre Dalside optrædende 
mægtige brunlige og gronlige Tuffe, der indeslulte Brokker 
af Melaphyren, og som man har kaldet doleritiske efter dens 
ved den ofte ligekornige Conglomeration halvkrystallinske 
Udseende. Endelig indskyde derunder, svagt heldende indad 
mod de store Masser, de samme Skikter , som man iagttog 
under Opstigningen, forst Kalksten og Mergel med derimellem 
underordnet optrædende Kalksandstene, siden den rode Sand- 
sten under Campidello i Fassa. Saa dybt som til den rode 
Porphyr er Dalen her ved omtrent 4600 Fods Hoide endnu 
ikke indskaaret; denne optræder forst sydligere ved Predazzo, 
hvor Dalbunden paa den korte Strækning allerede har sænket 
sig til 3200 Fod, eller allsaa omtrent i samme Niveau som 
det, hvori man forlod den ved Kastelruth. 
Dette er Indtrykket, hvormed man betræder Fassadalens 
