126 
TIl Kjerulf 
Masse, der afgav Materialet for Porphyren. Man kunde bruge 
Benævnelsen finkornig Granit, om ikke saavel paa store Stræk- 
ninger Mangelen af Glimmer, som fornemmelig Porphyrens 
Strukturforhold karakteriserede den anderledes. Man kan, 
især i dens ovre Partier, som naturligt efter det der sted-jy 
fundne ringere Tryk, iagttage foruden Tilnærmelsen til Af- 
deling i Bænke dens tydelige cellulære BeskalFenhed ved 
Blærerum, der beholde Paralellisme. Saaledes er Forholdet 
skjont udtrykt i Klipperne over Trostberg ved Kolman. L. v. 
Buch har erklæret, at de rode Sandstene, som indtage Plad- 
sen over den, aldrig findes vexlende med den. Jeg kjender 
intet Faktum, der modsiger denne Iagtagelse, skjont jeg overalt 
har seet mig om efter lignende Tuffe for den som de, der 
ledsage de yngre augitiske Porphyrer. Man finder derimod 
breccieartede Conglomerater midt i de rode Porphyrers Masser. 
Det er min Mening, og mer end Formodning, at et tid- 
ligere granitisk Underlag har afgivct Hovedmaterialet for de 
rode Porphyrers Masser. Disse ere oiensynligt kiselrigere 
end de augitiske Porphyrers. De graniliske Bestanddele, Til- 
stedeværelsen af Quarts og Trisilikatet i Orthoklas, Bjergartens 
Egenvægt, der ikke naar op til den for sidstnævnte Porphyrer 
af L. v. Buch bestemte C= 2.750), Alt udtaler dette med 
Bestemlhed, og det kan derfor forudsiges, at dens Gjemiem- 
snitssammensætning vil komme nær Graniternes og findes at 
være et mer end neutralt Silikat. I Trinkers „dioritiske“ Af- 
ændringer, der optræde hyppigst ved den rode Porphyrs 
Grændser mod Lerglimmerskiferen, vil man finde dennes Ind- 
flydelse paa hin. Thi ved Sammenblandingen rnaatte et det 
pyroxeniske nærmere staaende procentisk Forhold af Bestand- 
delene opstaa. Dette kan paa Forhaand udsiges, uagtet de 
chemisjke Undersogelser endnu ikke have afgivet det bestemte 
Grundlag for de sydtyrolske Bjergarters Sammenligning. Den 
