132 
Th. Kjemi f 
Indtryk; men Naturen har her, som ofte Chemikeren, brugt 
to forskjellige Methoder for at levere lignende Produkter. 
Naar for de Dolomiten ledsagende Bjergarters Vedkom- 
mende de analytiske Undersogelsers Material bliver storre, 
vil det ogsaa blive lettere, udgaaende fra bestemte Talvær- 
dier at finde en sikrere Vei mellem de mange Erklærings- 
maader for Dolomitens Dannelse, som endnu kan gjore Valget 
uvist. Pseudomorphosér af Bitterspath efter Kalkspath synes 
ligetil at angive Forandringen paa vaad Vei. Det i Våndene 
oploste Magnesiabicarbonat greb med sin halvbundne Kulsyre 
en Del af den kulsure Kalkjord, omsatte den til Kalkbicar- 
bonat, som oplost bortfortes, medens den tilsvarende Del 
kulsur Magnesia forbandt sig med Kalken til det uoploselige 
Dobbeltsalt. Bischof udstrækker, som bekjendt, denne For- 
klaring til Dolomitens Dannelse, efter at have underkastet de 
ovrige Dolomittheorier en udforlig Kritik 1 ). Forchhammers 
Undersogelser ville finde Dannelsesmaaden i kalkforende Kil— 
ders Indvirkning paa Havvandets Magnesia, og disse Under- 
sogelser ere maaske endnu ikke sluttede. Imidlertid bliver 
den af Haidinger og Morlot, nærmere af Favre og Marignac 
udviklede bekjendte Theori endnu den, der efter Undersogelsen 
af de store Forholde maa synes mindst utilfredsstillende, da 
den ikke opgiver den i Naturen udtrykte Forbindelse af Do- 
lomit med Augitporphyr og navnlig med den sidstes Tulfe. 
Bischof har med sin sædvanlige Skarpsindighed gjort den 
vigtige Indvending mod den Marignacske Theori, at de af de 
vulkanske Gaser producerede Syrer vilde have udtrukket ikke 
blot Magnesia af de augitiske Stenarter, men ogsaa navnlig 
Jernchlorid og svovlsurt Jernoxyd, hvilke omsættes ved kulsur 
Kalk. Betydelige Kvantiteter af Jernoxydhydrat maatte derved 
O Lehrbuch der chemischen und physikalischen Geologie. II. Cap. 15. 
