Om Forh. v. Monzoni og Predazzo i Sydtyrol. 133 
være Dolomiten iblandede. Jeg har værel opmærksom paa 
dette Forhold, og det overraskede mig mod Forventning at 
tinde Hyppigheden af jernoxydhydratrige Dolomiters Optræden 
endog i storre Masser. De fortlobende brede gulrode til 
brungule Baand, der saa ofte tegne sig paa de dolomitiske 
lodretopstaaende Yægge, ville neppe ganske have undgaaet 
nogen Iagttager, og det er let under Vandringen langs disse 
af Urens lose Blokke at overbevise sig ved Haandstykker. 
Ved Gerolstein i Eifel, hvor man i Pfaffenkaules gamle Krater 
med dens Lava og Grus og i de den omgivende Dolomitmure 
har et Stykke Tyrol i det Mindre, har jeg ogsaa iagttaget 
Tilstedeværelsen af Jernoxydhydrat i Dolomiten, skjont her 
ikke karakteristisk. De af forskjellige Reisende fra Tyrol 
udsogte og medbragte Haandstykker vise derimod naturligt 
sjelden en saa jernrig Masse, da det for Chemikerne og Sam- 
lerne gjaldt at have „rene a Specimina af Dolomit, og derfor 
de hvidere udvalgtes. Man ser ikke altid Naturen, som den er, 
igjen i Samlingernes Skuffer. Saalærige maa imidlertid i 
denne Sag nodvendigt endnu strides frem og tilbage, indtil 
ved et vist Antal omfattende Bestemmelser det faste Grundlag 
er givet, som endnu uagtet alle Undersogelser mangler, men 
som i den kritiske Bearbeidelse er nodvendigt for, naar Stri- 
den forvirrer sig, at kunne tilbagefore den hver Gang til et 
almindeligt gyldigt Udgangspunkt. Thi er man ikke enig om 
Noget, da kan man heller ikke fornuftigvis strides. De 
geognostiske Forholde og Bjergarternes gjennemsnitlige Sam- 
mensætning er her det, hvorom man forst maa enes. 
De tætte lysgraa Kalkskikter, der ofte over Dolo- 
miten indtager den hoieste Plads, og som man fra det Fjerne 
paa Grund af de ligesaa groteske Former forvexler med Do- 
lomit (Trinker), tilhore ligeledes Juradannelserne. I det 
sydlige Tyrol optræder denne oolithiske Kalk over Dolomiten. 
