142 
Tli. Kje r ul f 
Stykker af augitiske Porphyrer, som man finder i Uren under 
lutter hvidt Kalkfjeld. Dette Forhold vil ved enhver noiere 
Undersogelse, der ikke vil sky Moien, findes bekræftel. Mer 
end en Gang 1 skai man linde Augitporphyren siddende inde- 
klemt og gjemt i Kloften. 
En kort Udlober fra Gangen ind i de rode Sandstenes 
Skiktning er kun at omtale som et ligesom mislykket Forsog 
paa Injection. Det vilde, hvis det her var af Naturen mere 
udfort, afgive et tydeligere Exempel paa Injection end fast 
noget, jeg har seet paa Island, hvor Gangstenen og de gjen- 
nemsatte Bænkes sammenfaldende Karakterer tillade Tvivl. 
Hertil Profil 1. 
I alle Tilfælde er det ikke med en enkelt Gang, men 
med et i Sydtyrol udbredt Gangsystem, man her har at gjore. 
Der er i Nærheden af denne skjont opsluttede Gang Spor 
af andre at forfolge. Men den indbrydende Nat satte Grændse 
for videre Sogning. Snart var den opad moisommeligere Vei 
tilbagelagl nedad. Dalen laa ganske dunkel i Dybet, kun det 
sidste Skimt af Dagen bleg paa de hoieste fjerne Spidser, 
derover nogle lette og rosenfarvede Skyer ligesom henaan- 
dende for atter at forsvinde mod den klare Himmel. Lyden 
af Salutskud bares derunder op fra Dalbunden, tilligemed 
nogle Takter af en landlig Musik, og kastedes ved Gjenlyden 
i sælsom Forvirring frem og tilbage mellem Snævringens 
steile Klipper. Fyrstbiskoppen af Tyrol liavde denne Aften 
taget Veien gjennem Vigo, og den ganske Omegn i Puds 
været tilstede -- et Optrin af en vis Hoitidclighed, som ganske 
var mod Dagens stille Orden og mod de ensomme Vandringer. 
Ilte. Over Pozza langs Monzonibækkcn, derpaa opste- 
get mod Syenitens Grændse i de steile Kalkfjeld paa dennes 
hoire Side. Tilbage langs collar del large. 
Man stiger op over graa Skikter af Muslingkalk og Sand- 
