146 
Th. Kjemi f 
omtalte analyserede. Hertil Profilet 4. M Augitporphyr. p 
Marmor, g Gehlenit med Kalkspath. I Idokras &c. Gehle- 
niten sidder altid i Marmor, de smaa Krystaller omsluttede 
af Kalkspath, der danner Drummer tæt ved Kontakten. Der- 
imod Idokras, Granat, Gymnit og et mindre udviklet sort 
glindsende Mineral, der syntes at være Pleonast, i den gule 
Masse. Ved x saa jeg en Aare af augitrig Syenit eller Diabas, 
med tydelig Labradorfeldspath og Augit. 
Mod NO. ser man i de hoiere opragende Kalkklipper atter 
sort augitisk Sten indskydende steilt metlem dem i 0 10. 4. 
Paa Veien opad Kammen mod Pellegrindalen og dernæst fol- 
gende denne saalangt i vestlig Retning som de steile Styrt- 
ninger tillode, saa jeg Kalkskikter uregelmæssigt indfaldende 
60 — 70° mod V 11. Disse stode alle med sine Skikthoveder 
til Syeniten og ere overskaarne i Stroget af denne. De 
bestaa af graa og blaa Kalk, undertiden af Kiselkalk. Ogsaa 
vare uregelmæssigere Partier at se af en Art Hornfels med 
iliggende Augitkrystaller — som ved Canzocoli (se nedenfor). 
Paa Kammen selv vexle Mergelskifer med blaa Kalkskikter; 
disse blive mer og mer krystalliniske, indtil endelig Marmor 
bliver overveiende. Den regelmæssige tynde Skiktning for- 
styrres derunder. Kalken bliver masseartet, og tilsidst kommer 
den grovkrystalliniske skinnende Marmor ved Grændsen mod 
Syeniten, hvor denne sælter tværs over Kammen ned i Pel- 
legrindalen, lobende i h 11. Hertil Profil 5. Jeg har steget 
ned ogsaa paa denne Side og forfulgt den halvveis ned for 
Profilets Skyld over Kammen og ned i Dalen (Profil 6). 
Syeniten er ved Kontakten den sædvanlige graa og af midlere 
Korn. Monzonikammen, der fra dette Punkt, hvor Syeniten 
overskjærer den, bliver vildere og videre udgrenet i skarpe 
Knivsegge, kan endnu et Stykke forfolges. Masserne ere 
frygteligt opspaltede, og de yderligt staaende uhyre Stykker 
