Om Forh. v. Monzoni og Predazzo i Sydtyrol. 147 
synes hvert Oieblik at ville styrte. Nedblikket fra en af disse 
truende Spidser til alla Selle og ned i Circus gjor et uud- 
sletteligt Indtryk. Man kan fra disse Hoider fortrælfeligt 
ordne Masserne overalt, saa langt Udsigten er fri, ihvor- 
vel de overalt opslaaende Karnine gjor Omraadet lidet for 
hver Gang. Syeniten er ofte paa Overfladen dunklere end 
Stenens friske Brudfarve skulde lade vente. De store opspal- 
tede Masser vise sig ofte afdelte som i Skikter, Stykkerne 
have derunder gnedet mod hinanden og vise ofte glatte Speil— 
flader paa Siderne. De gnbroartede Varieteters Leiested, 
ligesom ogsaa Serpentinafændringers, er at soge netop i 
de utilgjængelige Styrtninger; de i Circus liggende lose Styk- 
ker af de nedgangne Skred pege hid. 
15de. Over Sasso di Loch til Syenitens nordvestlige 
Grændse ved Palle rabiose. 
Allerunderst ved Avisio endnu den ældre rode Sandslen. 
Til omtrent Halvdelen afHoiden skiktet Kalksten, derpaa rode 
Kalksandstene. Skikterne falde svagt indad. I Kalken paa et 
Sted omtrent i % af Hoiden mork augitisk Sten strygende 
h 11. 6. Overst staa Sasso di Lochs marmoragtige ovreKalk 
frem uden kjendelig Skiktning i mægtige Styrtninger. Jeg 
har oversteget Ryggen SSO. for Vigo og derpaa gaaet mod 
•• 
Ost og mod Nord. Det storste dybtindskaarne Bækkeleie, som 
man overskrider paa den anden Side af Sasso di Lochs Ryg, 
stryger i h L — 2, og i den samme Retning er Kalkfjeldet, 
ogsaa i selve Ryggen, spaltet ved dybe Revner. Sasso di 
Lochs Længderetning er den samme, som og Fassadalens 
nedenunder og det paaviste Gangsystems. Endelig lober om- 
trent i samme Retning (h 2) mellem Sasso di Loch og Palle 
rabiose en mægtig Masse af Augitporphyr gangformig op i 
den gronne Alpedal. Paa begge Sider af denne Augitpor- 
phyr, der nedentil ved det lavere Niveau i Pellegrindalen 
10 * 
