154 
Th. Kje ml f 
analyserede Liebenerit, hvilken han har betragtet som horende 
til Pinit. Liebeneritens Modersten er netop denne Porphyr. 
De ovrige Gange ere fra 8 Fod til kun nogle Tommer mæg- 
tige, overalt skarpt adskilte. Hyppigst er Massen tæt og 
kjodrod, kun i Sollyset skimrende. 
Denne Felsitporphyr er Studers „skjonne rode Granit i 
Aarer, gjennemsættende de finkornige dunkle Stenmasser.“ 
Der mangler kun nogle Glimmerblade og Quartskorn for at 
gjore den til en porphyragtig Granit. Den rode feldspathrige 
finkornige Granit, der optræder bag den graa langs Foden af 
Mulat, staar denne Porphyr meget nær, da heller ikke den 
forer megen Quarts, og de proccntiske Bestanddele sikkerligen 
ere de samme. 
Yed Foden af en i Margola hoitopgaaende Kloft ikke 
langt fra Boscampobroen ligge Stykker af Kalksten, finkornig 
Marmor med Idokras, Gyinnit, Pleonast — kort Monzonis Ilon- 
taktmineraler. Forfblges Kloftcn nogle hundrede Fod opad 
— livad med nogen Anstrengelse kan ske — saa moder over 
Uren den angi tiske Stenart, oppresset i Gangkloften efter h 2, 
snart som tydelig sort Augitporphyr med skjonne Krystaller, 
snart smudsigfarvet, mor og sonderfaldende, snart med endnu 
temmelig uforandret Augit i en lys gronlig Masse. Paa Gan- 
gens ostlige Side et Parti af krystalliniske Kalkskikter, hel- 
dende udad og alle afskaarne af Gangen. Paa Kontakten er 
det, at de nævnte Mineraler forekomme. Man finder den ofte 
omtalte gulhvide Kalkmasse som Modersten - — derhos Aarer 
af det serpentinagtige Mineral. Kan man endnu stige hund- 
rede Fod hoiere, da vil man finde rode kantede Brudstvkker 
af Granit liggende i den sorte augitiske Gangmasse. Ogsaa 
droi Magnetjern og lidt Kobberkies, ofte i smaa skjonne Kry- 
staller, forekomme. Den samme eller en lignende Gang sætter 
