Om Forh. v. Monzoni og Predazzo i Sydtyrol. 155 
op i Grand Mulat, og har været Gjenstanden før Skjærpeforsog. 
ilertil Profilet 12. 
1. Graa Syenit. 
2. Marrnorkalk. 
3. Kontaktmineraler &c. 
4. Augitporphyr. 
5. Felsitporphyrgange. 
Det er at beklage, at fast hele Al argola oventil er be- 
dækket med Eng og Skov, hvorved Sidestykker til Monzonis 
interessante Forhold ere skjulte. Man kan ikke forfolge disse 
Kalkpartier — eller den Marmor, der Iigeoverfor Canzocoli 
opstiger paa Bjergets Vestside indeslultet i Graniten. 
19de. Under Monte Viezena. Langs Travignolos venstre 
nedre Bred. Margolas Vestspidse. 
Paa Veien fra Boscampobroen nordligt opefter de skjbnne 
Enge langs Viezenabækken , paa det Sted, hvor fast Fjeld 
igjen anstaar nærmere under Viezenas mægtigt opragende 
Jurakalke, har jeg overbevist mig om, at Grændsen mellem 
den rode og graa Granit virkelig er skarp og omtrent verti- 
kalt henlobende oslvestligt. Et Profil er her nemlig blottet 
som Profil 13. Den graa CSyeniQ er fmkornig til grovkornig, 
og har Hornblænde. Den rode er snart mere Felsitporphyr, 
snart mere granitisk. Grændselinien stryger i h 6 — 7. 
Paa den sidste Halvdel af Travignolos venstre Bred, som 
ikke blev forfulgt den foregaaende Dag, er fremdeles den 
graa syenitiske Granit herskende. Uhyre mosgroede Blokke 
ligge under de skyggefulde granvoxede Fjeldsider og ere 
derfra udvæltede og omslrocde i Travignoloen, der her ved 
sin klare ilende Strom ligesaa meget som ved Lyden af San- 
gen fra den anden Side minder om de norske El ve. Men 
har man naaet Hjornct lige Syd for Predazzo, da moder 
pludseligt el Skiktparti af Kiselkalk overgaaende til haard 
