156 
Th. Kjerulf 
Skifer, selv til Lerskifer. Skikterne eller Afsondringsfladerne 
— thi heroin kunde tvivles — forst langs den lille Trærende, 
der forsyner et Yandhjul i Nærheden, 80° mod N 5, derpaa 
ved Hjornet 70° V 6. Mellem den graablaa til gronliggraa 
Kiselkalk og den graa Granit optræder Felsit ined rod og 
graa Fetdspath. Skikterne ere paa forste Sted ganske Ler- 
skifer og falde derfor saameget mere i Oinene, naar man 
nærmer sig. Paa Felsiten folger Margolas almindelige graa 
syenitiske Granit, hvis Afsondringer staa paralelle med Kisel- 
kalkens. Hundrede Fod hoiere op er denne ved Grændsen 
imprægneret med smaa sorte Glimmerskjæl , og man opdager 
derhos Feldspath — ganske som ved Canzocoli. Det hele 
Skiferparti indtager kun et ringe Omfang paa Margolas Vest- 
spidse og stikker i Lokalfarve ikke meget af mod Syeniten, 
saaledes at det fra den modsatte Side ved Predazzo undgaar 
Opmærksomheden , uagtet det befinder sig lige i Synsvidden 
af de saameget besogte Lokaliteter. Hertil Profil 14. 
1. Felsitporphyr. 
2. Graa syenitisk Dannelse. 
3. Skiferne. 
4. Margolas graa Syenit. 
21de. Besteget Grand Mulat fra Predazzo, langs dennes 
Ryg til Monte Viezena. 
Naar man strax fra Predazzo bestiger Grand Mulat, er 
der paa de nedre Heldninger endnu den rode finkornige lil 
tætte Granit. Kun Feldspath og Quarts, ingen Glimmer, som 
derimod erstattes ved Turmalin. Kontaktens Linie selv, der 
« 
her lober i omtrent % af Mulats Hoide, er bedækket; men 
strax efter anstaa de morkfarvede augitiske Bjergarter (Mu- 
lats Dolmitporphyr) , og deri ligge slorrc og mindre Stykker 
af Granit, fra nogle Fods Omfang til kun nogle Tommers. 
Saa maa ogsaa Tilfældet være, naar den augitiske Masse har 
