168 
Nic. Benj. Mo 11 er 
Men ligesom denne lose Formodning ei har nogen rimelig 
Grund at stolte sig til, saaledes er Akmiten i naturhistorisk 
Henseende saameget forskjellig fra Augil og navnlig fra den 
Augit med hvilken den synes at slaa i nærmest Forbindelse, 
at det neppe vilde falde nogen Mineralog ind at ansee dem 
for Varieteter af samme Species. 
Denne Forskjel er netop slorst og meest iøinefaldende 
der, hvor begge Mineralier forekomme nærmest ved eller 
saagodtsorn paa Siden af hinanden, nemlig ved KJep, fra 
hvilket Sted jeg er i Besiddelse af et stort Haandstykke af 
Trapmandelsteen med tydelige fuldkommen udviklede Augit- 
Krystaller, der er laget i Dagen tætved en af de fornævnle 
Syenit-Gange, hvori Akmiten optræder istedetfor Hornblende. 
Her viser sig, ikke alene i Krystallernes Habitus, men 
ogsaa forovrigt stor Ulighed imellom begge Mineralier. 
Med Hensyn paa den forste Deel af Gmelins Formodning 
maa jeg gjore den Bemærkning, at, ligesom man til en Mine- 
ralanalyse ikke pleier at tage et forvittret Individ, naar der, 
som i nærværende Tilfælde ingen Mangel er paa uforvittrede, 
saaledes er der ingen Sandsynlighed for, at en Mand, som 
Berzelius , skulde have brugt en saa lidet omhyggelig Frern- 
gangsmaade. De analyserede Individer ere fra Rundemyr, og 
derfra har det aldrig været vanskeligt at faae uforvittrede 
Krystaller, da de der ofte findes ganske omsluttede af frisk 
Qvarts. Men sæt endog, at den forste Deel af Forudsætnin- 
gen var rigtig, saa folger deraf paa ingen Maade, at den 
Anden er det, og denne oploser sig jo desuden i en blot og 
bar Gjætning, hvorefter den mineralogiske Formel for Akmit 
vilde blive NS 2 FeS 2 , analog Formelen for Augit fra Tuna- 
berg (HedenbergiQ hvilken efter H. Roses Analyse bliver 
