Dannelsesm. af de Kongsb. solvforende Gange. 201 
ket ligeledes forudsætter to i Tidsfolgen afbrudte Kalkspath- 
afsætninger, kun at Ordenen lier er omvendt. Det forste 
Alternativ er vistnok det sandsynligste, ialfald i de fleste Til— 
fælde, blandt Andet af folgende Grnnd: Mange Brudstykker, 
baade saadanne, hvori man tinder Aarer af Gangarten, og 
saadanne, hvori de ikke findes, have tydelig Udseende af 
ikke at være nedfaldne, men fraskilte Stykke for Stykke, 
ofte ganske smaa, fremdeles bibeholdende paa det nærmeste 
samme Plads som for, kun ved tynde Aarer af Gangarten 
fjernede fra den Steen , hvormed de tidligere have hængt 
sammen; i nogle sætte Aarerne ikke tversigjennem , men kun 
et Stykke indenfor Overfladen. Men hvorom Alling er, saa 
kan Fænomenet forklares let og simpelt, naar man antager 
en Dannelse paa vaad Vei, slet ikke eller kun yderst tvun- 
gent paa vulkanistisk Yiis. 
2. Man tinder aabne Druserum af samme BeskafFenhed 
som ellers alnnndeligt ved Gange, hvis Bestanddele antages 
at være udkrystalliserede af en Yædske. Druserummene ere 
besatte med Krystaller af Kalkspath, Flusspath, Kvarts og de 
ovrige paa de Kongsbergske Leiesteder forekommende Mine- 
ralier og Erlser. 
3. Man tinder stundom ved disse Gange, især de mindre 
mægtige, en saadan lagviis Anordning af Bestanddelene pa- 
ralel med Sidevæggene, som af alle Mineraloger, heelt siden 
man begyndte at anstilte regelmæssige Observationer, er ble- 
ven anseet som Beviis for en successiv Afsætning paa vaad 
Vei. At delte Forhold ikke hyppigere viser sig, har sin 
simple Grund deri, at Gangens ene Bestanddeel, nemlig Kalk- 
spathen, almindeligviis er aldeles prædominerende. Det taber 
derved Intet af sin Beviiskraft, rnedmindre man for disse 
samhorige Gange vil supponere en uligeartet Oprindelse. 
Kommer nu hertil, at den angivne Forklaring over de 
