204 
N. Mejdell 
for Solvet helst findes netop i Nærheden af Fahlbaandene. 
Man bliver saaledes visselig- nodsaget til at antage, at Solvet 
i oplost Tilstand er tilfort fra Fahlbaandene eller, for at tale 
mere almindeligt, fra de metalholdige Partier af Sideslenen. 
Man har kim Valget mellem denne Forklaring og mere eller 
mindre fantastiske Forestillinger, som hverken have et reelt 
videnskabeligt Fundament eller de simple Kjendsgjerninger at 
stolte sig til. 
Det næste Sporgsmaal bliver: Ilvad har afsat sig forst, 
Solvet eller Kalkspathen? Man finder, som allerede anfort, 
ikke sjelden Krystalindtryk i Solvet efter Kalkspath og Kvarts: 
(at man ogsaa har fundet dem efter de andre i Gangen fore- 
kommende Mineralier, derpaa er mig intet tilstrækkeligt kon- 
stateret Exernpel bekjendQ. Det er ikke sandsynligt, at disse 
Krystaller have trykt sig ind i Solvets faste Masse; det er 
langt naturligere at antage, at Solvet har afsat sig udenpaa 
dem og derved optaget i sig et Aftryk af deres ydre Form, 
med andre Ord, at Solvet er af senere Dannelse end disse 
Mineralier. Paa den anden Side kan man, hvor Solvet som 
et Væv af fine Traade fuldstændig gjenneinsætter Kalkspathen, 
vanskelig antage andet, end at Solvet bar dannet sig forst. 
Det er ikke blot enkelte Krystaller, som saaledes gjennem- 
sættes; disse kan man ansee for sekundære Produkter, uaf- 
hængige af den oprindelige Gangdannelse ; men man finder 
stundom hele Gangen, en halv Alen, en heel Alen mægtig 
og derover, fra Væg til Væg paa denne Maade gjennemsat. 
Det er for detForste klart, at Solvet ikke kunde være trængt 
ind i Kalkens allerede fastnede Masse uden ved Hjæl > af et 
korroderende Fluidum, det er dernæst mere end rimeligt, at 
et saadant Fluidum strax, saasnart det havde naaet Gangen, 
vilde have aabnet sig iluulninger, hvori Solvet havde afsat 
sig mere samlet. Altsaa, kan man slutte, har Kalkspathen her 
