210 
N. Me j dell 
ikke eftersporet. Derimod har jeg fundet en saadan Gang 
fortsættcnde ind i Gneisgraniten, som forekommer dstcnfor 
Kongsbergskiferens Territorium, og som ifolge Observationer, 
hvorfor jeg noiere har gjort Rede i Nyt Mag. for Naturv. 7 
Bind 2 Hefte, kun er en Modifikation af den samme Granit, 
der forekommer sammen med Overgangsformationens Skifere, 
som paa Grund deraf hidlil er bleven henregnet til denne 
Formation, og ialfald under ingen Omstændighed kan ansees 
for at være ældre end den, hvor forskjellige forresten ogsaa 
Meningerne om denne Granits Oprindelse kan være. Frem- 
deles bcmærkes, at man i den omhandlede Gneisgranit uden- 
for Solvværkets egentlige Grubefeldt, men i Nærheden af 
dette, har fundet Gange ganske af samme Beskaffenhed som de 
Kongsbergske solvforende, kun deri forskjellige fra disse, at 
de indeholdte Ertser ikke ere de samme. Solvet savnes, i 
dets Sted finder man Jernertser, (Jernglands og Magnetjcrn- 
steen), som, ialfald kun ganske undtagelsesviis, ere fundne 
paa Kongsberggangene. Ved Ringekjern er en meget flus- 
spathholdig Kalkspathgang afbygget paa Jerncrts, men som 
er særdeles meget kiesholdig. Et lignende Forhold skal finde 
Sted ved Birkesæter Grube, hvor jeg ikke selv har været, 
som ogsaa har været drevet paa Jernerts. Den Omstændig- 
hed, at de indeholdte Ertser ere forskjellige, afgiver, hvis 
den Opfattelse er rigtig, at de accessoriske Bestanddele i 
Solvgangene — saaledes ogsaa Solvet — ere komne fra Si- 
destenen, ingen Grund til at adskille disse jernertsforende 
Gange fra de almindelige Kongsbergergange, til hvilke de i 
alle andre Henseender baade efter deres Beskaffenhed og deres 
Beliggenhed synes at maatte henhore Da disse Gange fore- 
komme i Gneisgraniten, maa de enten tilhore Overgangs- 
formationen eller være yngre end denne. Endelig kan det 
tilfoies, at selve den Omstændighed, at de solvforende Gange 
