214 
D. Forbes og T. Dahll 
Det er Urformationens Bjergarter, som danne vort Felt 
og hovedsagelig Gneis, der optræder i mange Varieteter. 
Som Glimmergneis have vi fundet den meest normal i Dyb- 
vaag Sogn, hvor den bestaaer af rod Ortholdas, graa Qvarts 
og sort Glimmer. I det Store viser den sig der utydelig 
skiktet, og man erkjender den kun som Gneis ved en svag 
Tendents hos Glimmerbladene til Parallelisme. i Egnen om- 
kring Kragero optræder Hornblænde i Gneisen, Feldspath og 
Glimmer derimod blive sparsommere, saaledes, at Qvarts og 
Hornblende spille Hovedrollen, idet de hyppigst vise sig som 
næsten selvstændige Bjergarter. Nærmest Arendal er Feld- 
spath mere fremtrædende, og er det der hovedsagelig Kali 
Feldspath, medens Natron Feldspather ved Kragero ere meget 
almindelige. 
Hovedstroget paa den hele Kyststrækning er mellem Com- 
passets 4de og 6te Time eller i Almindelighed parallelt Ky- 
stens Hovedretning. 
Faldet er meget variabelt; vi have fundet det lige fra 
13° indtil 90° sydostligt, sydligt indtil sydvestligt. 
Med Hensyn til Mineraliers Forekomst i disse Bjergarter, 
antage vi, saavidt vi have iagttaget, at det er Granitens Op- 
træden, som de hovedsagelig skylde sin Existenee, da det 
maa betragtes næsten som en Undtagelse, naar de findes uden- 
for samme. Derfor er det Graniten, som vi have gjort til 
Gjenstand for vore specielle Undersogelser. Man finder snart, 
at den lettelig kan henfores til tvende Hovedarter, nemlig: 
A. gang- og leie for mig og 
B. nyre- og sto k for mig, 
hvilke ikke alene kunne adskilles ved ydre Form, men ogsaa 
væsentlig ere forskjellige saavel med Hensyn til Leiestedernes 
Bygning som til Indhold af Mineralier, idet den Fdrstnævnte 
» 
