226 D. Forbes og T. Dahll 
a. Urdit 1 ) 
findes i Krystaller, indvoxede i Orthoklas i umiddelbar Be- 
rorelse med een af de forhen omtalte Glimmerplader i Gra- 
niten ved Notero. Figurerne 13 og 14 fremstille de to ty- 
deligste af de hidtil fundne Krystaller, hvoraf Fig 15 er et 
horizontalt Gjennemsnit. De maa ansees at tilhore et af de 
klinoedriske Systemer, hvilket ikke har kunnet afgjores med 
Bestemthed, da Fladerne ere saa rue og ujævne samt besidde 
saa mange Uregelmæssigheder, at vi ikke med noget Goniome- 
ter have kunnet faae sikkre Maalinger. Egenvægten bestemtes 
af 3 forskjellige Stykker, nemlig: 1) et Krystalbrudstykke 
= 5,204. 2) et Stykke med tydelige Gjennemgange = 5,19 
og 3) et Stykke med mindre tydelige Gjennemgange = 5,26. 
No. 2 og 3 vare af lysere Farve end No. 1. Farven er 
guulagtig bruun til bruun, og Stregen er lysgraalig guul. Mi- 
neralet besidder Fedtglands og er gjennemskinnende i Kan- 
terne. Det giver i Kolben ikke Yand, lyser i Tangen meget 
stærkt, men smelter ikke; Farven bliver ved Ophedningen lidt 
morkere og graaalig. Oplost i ringe Mængde Borax giver 
det i Reductionsilden et Glas, der varmt er guult med et gron- 
ligt Skjær, koldt farvelost. I Oxydalionsild bliver Glasset i 
varm Tilstand rodlig bruunt og viser under Afkjolingen lidt 
stærkere de samme Farver, som i Reductionsilden. 
I Phosphorsalt er Mineralet oploseligt til et klart Glas 
under Udskilling af lidt Kiselsyre; det viser i Reductionsild 
de samme Farver som i Borax, og bliver ved en stor Til— 
sals uklart, med Tin fremkommer ikke Titanreaction. Med 
Soda paa Kul reduceres Spor af et h vid t Melal, formodentlig 
Tin; paa Platinblik fremkommer inger Manganreaction, Pul- 
veret bliver ikke decomponeret med Kogning i Saltsyre. 
0 af Urda. 
