VIII. 
Om Granitens Optræden i dc arendalske Jernleicsteder. 
Af 
Bergcandidat T. Dahll. 
Jernleierne i den arendalske Egn gjennemsættes eller over- 
skjæres hyppigt af Granit- og Trapgange, hvilket ofte har 
foraarsaget en ubetimelig Indstilling af flere bygværdige Gru- 
ber. At komme til Kundskab om saadanne Forholde maa 
derfor ansees af stor Vigtighed for den practiske Bergmand, 
hvorfor jeg har troet, at en Beretning om et Tilfælde af den 
Natur, som jeg nylig har havt under Behandling, ikke vil 
være uden Interesse. 
Ved Næskilen optræde i Urformationen to parallele Jern- 
leier 1 å 3 Favne fra hinanden. De kunne forfolges i flere 
hundrede Favnes Længde og have en Mægtighed af 1—3 
Favne. Ertsen er en fiinkornig Magnetjernsteen, blandet med 
Kokkolith og Kalkspath, hvorpaa er afsynket flere betydelige 
Gruber, deriblandt Arlak og Gamle Morefjær, hvorefter Lei- 
erne benævnes Arlaks og Morefjærs. 
Arlaks Leie er saagodtsom paa sit hele Strog gjennern- 
sat af en indtil 2 Fod mægtig Trapgang, hvis petrographiske 
Characteer for er bcskreven af Professor Scheerer i hans Af- 
