Botanisk Beise. 
251 
malede Træhuse det midterste Stykke af begge Bredder af en 
af disse forunderligt lange, smale og, hvis jeg tor benytte et 
botanisk Udtryk, sylformede Indkilinger af Havet, der som 
en næslen jævnbred Flod trænger sig ind i Fastlandet og til— 
slut boier sig noget til Siden, forat ende bag en smal Elv. 
Denne Saltvands -Flod er Kobbervigs eneste Gade. Gadens 
Fortoge ere de adskilte Brygger, som ligge udenfor eller ofte 
under hvert enkelt Huus, der nemlig ei skjelden er bygget 
udpaa selve Bryggen. Men da disse særegne Fortoge ei ere 
kontinuerlige, maa man, ei alene forat begive sig til Gjen- 
boen, men ofte til nærmeste Nabo, stige i Baad, thi Kobber- 
vikingerne, der ei have Sands for andet end Vikinge-Livet, 
have ei fundet det Umagen værd at tilveiebringe en frem- 
kommelig Fodsti fra Huus til Huus. 
I de fdrste Dage efter Ankomsten gjorde jeg nogle min- 
dre Udflugter i Kobbervigs Omegn, hvor den tarvelige Vaar- 
vegetation, mærkeligt nok, ikke syntes at være stort videre 
fremrykket, end den efter al Sandsynlighed til samme Tid, 
de forste Dage af Juni, maatte være i Christianias Omegn, saa 
at Ostlandets engang forst indtraadte — da raskere fremskri- 
dende Udvikling allerede nu syntes al have indhenlet Vest- 
landets Forsprang. Hæggen og Hvidveisen stode nemlig i fuld 
Flor. Naturen har paa denne Deel af Karmoen, der ligesorn 
de nærliggende Oer er aldeles skovbar, intetsomhelst Til- 
lokkende. 
Lave nogne og temmelig karakteerlose Bjergaase i Oens 
Midte, uendelige ode og brune Strækninger af Torvemyre, 
afvexlende med meget tarvelige Enge, torre Lyngheder og 
stenede Bakkeforhoininger, der ei sjelden ganske langsomt 
sænke sig ned mod triste morke Kjærn med nogne Bredder 
og ofte uden al Garnering af Sivmasser, disse ere Landska- 
bets Elementer, og saa danne trænge til en klar Himmel og 
