254 
J. M. Norman. 
dens Vaar-Vegetation, som den viste sig om Kobbervig og 
paa de nærliggende Oer i de forste Dage af Juni. Denne 
Yegetation var ret tarvelig. 
De lave torre og stenede Bakkeforhoininger vare bedæk- 
ltede med en Overflod af Cornus svesica og Hvidveis CAne- 
mone nemorosa), begge i fuld Flor. Af disse syntes den sidste 
stedse at soge lidt mere Ly, thi hvorvel den var stærkt ud- 
bredt over det nogne og veirbare Terrein, viste den dog al- 
tid en Tilboielighed til at gruppere sig om de overalt hen- 
slængte Stene og bag hvert om end nok saa lidet fremsprin- 
gende Klippestykke. Kornelen voxede her paa de torreste 
Lokaliteter, hvis man forovrigt tor tildele nogensomhelst Lo- 
kalitet delte Epitheton i en Egn, hvor Jordbunden i Rege- 
len stadig holdes fuglig af Atmosphæren. Den spillede ogsaa 
en storre Rolle i Landskabet end noget andet Sted, jeg har 
beinærket den; thi i Selskab med Hvidveisen udgjorde den 
den væsentligste Bestanddeel af Yegetationen paa storre Bakke- 
Strog. De store Stene og nogne Bakke -Fremspring , som 
dannede Skjærene og Oerne i Havet af Hvidveis og Kornel, 
vare beklædte med Tuer af Sphærophoron fragile, der her 
er mere graafarvet end paa Hoifjeldene, og med forvitrede 
hvide Thallusdannelser af den i de kontinentale Egne saa 
pragtfuldt farvede Parmelia venlosa , til hvilke en Mængde af 
Parmelia saxatilis og sordida foruden de kosmopolitiske Le- 
cideer og vantrevne Forsog paa Cladonia-Matter sluttede sig. 
Kun sjeldent afbrddes denne Eensformighed af enkeltstaaende 
forkroblede Dværg-Exemplarer af Brisk og Bævre-Asp, der 
som en lille Busk med smaa og graaladne Blade faaer et 
ganske fremmed Udseende, der ei er uden Lighed med det, 
der tilhorer dens Familieforvandte, Egnens tvende alminde- 
lige Vidje-Arter (Salix repens og aurita), der forekom paa 
samme Maade. Lyngterreinet, Torvemyrene og Engene laae 
