Botanisk Reise. 
261 
lende Vegetationsfarve antager et end mere sterilt Udseende, for 
en betydelig Deel af en lav og kortstenglet Form af Carex stellu» 
lata, der hyppig er ufrugtbar. Imellem denne var foruden andre 
Carex-Former Montia fontana, Iuncus filiformis, Eriophorum a n- 
gustifolium samt Juncus lamprocarpus og supinus meget almin- 
delige. Her manglede aldrig Narthecium ossifragutn og Ra- 
nunculus Flammula, som ved sin store Mængde oplivede de 
kummerlige Omgivelser. Hængemyrene om de talrige Vand- 
kulper og Smaakjærn, hyppigt de tilbagestaaende Levninger 
af storre ved Torvedannelsen tillukkede Vande, vare ofte 
ganske brune af alle tre Drosera-Arter eller brunlig-hvide 
af Rhynchospora alba. Våndene selv vare hyppigt bedækkede 
med en bred Ramme af gule og hvide Nokkeroser og hvor 
den grunde Bund var dyndfuld, med den almindelige Lobelia 
Dortmanna eller med Enge af gigantiske Padderokker og 
Scirpus palustris, hvorimod de storre Sivvæxter: Phragmites 
og Scirpus lacustris ei vare saa almindelige, skjont vistnok 
paa sine Steder ogsaa i stor Masse. Hyppig opfyldte Krat af 
Pors Åtmosphæren over disse Torvemyre med sin stramme 
og balsamiske Duft, den eneste særdeles paafaldende Væxt- 
Parfume i de skovbare Landskaber under det almindelige 
Graaveir. Hvor den torvaglige Jordbund utstrakte sig over 
hoiere og mere tort liggende Strækninger var Scirpus cæspi- 
tosus, som syntes at trives overmaade vel i Skjærgaarden, 
udbredt i storre Masseforholde end vel var. 
De som oftest vaade submarinske Enge, der helde ned 
mod Strandbredderne, antage et forholdsviis frodigt Udseende 
ved deres tætte Masser af Juncus Gerardi og sqvarrosus, 
Carex Hornschuchiana og Glyceria maritima, hvoriblandt ofte 
den let overseede Selaginella spinulosa skjulte sig. 
Paa de flade grusede Strandbredder bestod Vegetationen 
foruden de allerede nævnte Yæxter af et andet særeget Belte, 
