262 
J. M. Norman. 
der var sammensat af egentlige Strandvexter , af vandlændte 
Engvæxter og af Ager- og Gruus-Yæxter, som her ganske 
konstant lovede i Selskab paa de samme Lokaliteter, uagtet, 
llere af dem ellers synes at gjore et ganske forskjelligt Valg. 
De sædvanligste vare folgende: Haloscias scotica, Atriplex- 
Arter, Tripolium vnlgare, Elymus arenarius (ei altid), Hali- 
anthus peploides, Cochlearia officin alis, samt: Scutellaria ga- 
lericulata, Lycopus europæus, Angelica sylvestris, Polygonum 
amphibium og endelig: Stellaria media, Sagina procumbens, Po- 
tentilla anserina, Galeopsis Tetrahit, Sonchus arvensis og Galium 
Aparine. Af disse ere maaskee Grus- og de vaadlændte Eng- 
Væxter i det Hele laget vel saa konstante som de egentlige 
Strandvæxter, medens tiere af dem neppe ere saa almindelige 
paa deres sædvanligste Lokaliter som paa Stranden. Under- 
tiden ende de fruglbare En ge pl udselig med et udstrakt og 
tæt Belte af Digraphis arundinacea og Holcus mollis, idet de 
stode sammen med den nogne Strand. Forovrigt er den flade 
Strandbred en Undtagelse, som kun træffes i Bugtene og Vi- 
kene. I Regelen er Kysten steil og kli ppefuld. Paa disse 
Klipper er Sedum anglicum særdeles almindelig, ligesom Jun- 
cus conglomeratus, Armeria maritima, Plantago marilima og 
den lille Avena præcox ere stadige Gjæster i den lose Muld, 
som udfylder Hullene og Riftene, medens de ganske perpen- 
dikulære Vægge ere beklædte med Rarnalina scopulorum. 
Eflerat have gjort nogle Forbedringer med min tidligere 
benyttede Skoite seilede jeg nordover ind i Bergens Stift, 
hvor jeg forst undersogte Bommelen fra Bommelhavn og Fol- 
gero af. Oen bestaaer af to ved et smalt Eide forbundne 
Led, hvoraf det sydlige er saa godt som skovlost, det nord- 
lige derimod skovklædt. Paa den skovlose Deel optraadte 
Digitalis purpurea i Klipperiflerne tilligemed Carex binervis, 
medens andre Strog af disse uopdyrkede og ode Egne vare 
