Botanisk Reise. 
263 
ganske bedækkede med Alchemilla alpina eller med Lyngarterne, 
iblandt hvilke Erica cinerea begyndte at blive almindelig. Om- 
kring Bommelhavn voxede den tidligere kun ved Leervig paa 
Storben observerede Rosa pimpinellifolia i Selskab med de al- 
mindelige Nyperoser. Paa Storben, som jeg undersogte fra 
Fitje, Pcterteig, Leervig og et Par Punkter paa den nord- 
lige Deel af, har Naturen antaget en ganske anden Physio- 
gnomie end i den skovbare christiansandske Skjærgaard* 
Hoie Aase hæve sig overalt iveiret, det lavere Landskab 
er rigt beklædt med Fyrre- og Birkcskove samt blandet Lov- 
skov, og overalt seer man rindende Elve og friske Vande, 
der kun have lidet tilfælleds med Karmoens stagnerende Tbrve- 
Kjærn. Vegetationen er derfor ogsaa rigere, flere afOstlan- 
dets ahnindelige Væxter, som ellers ere meget sjeldne i 
Skjærgaarden , antyde Oens mere kontinentale Karakteer. 
Fornemmelig gjælder dette, som man let kan vide, Ostsiden, 
hvor blandet Lovskov, tætte Krat og opdyrkede Marker paa 
den meest maleriske Maade gruppere sig om Aasene og Vån- 
dene. Paa de torre Bakker er den herlige Digitalis lige saa 
sædvanlig som Kongclyset nogetsteds paa Østlandet. I Fjeld- 
rifterne kan Vedbenden blive særdeles tykstammet, medens 
Christtornen bliver et ganske hoit Træ i Skovene, hvor den 
dog ikke er ret hyppig. Paa Vestsiden derimod blive Sko- 
vene tyndere, den hele Vegetation langt fattigere, alle tre 
Lyngarter særdeles udbredte. Hist og her paa eller i Nær- 
heden af de lioiere Aase oplræde flere Fjeldvæxter. Omkring 
Bredderne af Storvattne, der ligger nær ved Fitje og som 
udmærker sig ved de lange Grene, hvormed det trænger ind 
i det forrevne ogsaa af Havets Indkilinger gjennemtrukne 
Landskab, hvor man ofte har vanskeligt forat skjelne det ene 
fra det andet, voxede Bartsia alpina som en vantreven Eng- 
plante næsten lige i Havets Niveau. 
