272 
J. M. Norman. 
ledes ere Skovvæxler i engere Forstand, for hvilke sandsyn- 
lig Jordbundens særegne chemiske og physiske Karakteer er 
af Betydning (i Naaleskovenes Skygge to r, i Kyslklimatets 
Skyggeklimat fugtig Jordbund.) Det er uden Tvivl ogsaa 
det insulære Klimats Sky ggekarakteer, der er Aarsag til at 
Bregnernes Artsqvotient og deres Masseforholde ere storre i 
Ofloraerne end i Fastlandsfloraerne, thi som Bregnerne op- 
træde i de nordligere Floraer vise de sig under eet betragtede 
som Skyggevæxter. Den storre Rolle, som de have spillet 
i tidligere Jordperioders Vegetation, bliver et Beviis mere for 
disses insulære fugtige Skyggeklimat, men synes tillige at 
godtgjore, hvad der ogsaa af andre Grunde er rimeligt, at 
disse Klimater ikke i nogen hoi Grad have været storm- 
fulde, thi Bregnevegetationen fordrer ogsaa Ly og skyer i 
Almindelighed de vindbare Lokaliteter, hvad der i deres Ud- 
bredning i denne Skjærgaard klart og tydeligt giver sig til— 
kjende. 
Tor man ikke benegte Lysets mægtige regulerende Ind- 
flydelse paa Væxt-Livets chemiske Stof-Karakteer, betinger 
nemlig dette kosmiske Agens’s Tilstedeværelse særegne Affi- 
nitetsforholde i det vegetabilske Stofliv, hvoraf en kulstofri- 
gere Stofrække resulterer, medens dets Fraværelse muliggjor 
et storre eller mindre Tilbagefald til de mere reent lelluriske 
Affinitetsforholde, og deraf foranlediger en surstofrigere Stof- 
række, — bor man ogsaa undersoge, om hvorvidt denne Læ- 
res Konsekventser harmonere med vore almindelige Erfaringer 
og saaledes ogsaa med de Resultater, som en Sammenligning 
af Skjærgaardens Vegetation med Ostlandets muligviis kunde 
frembyde, om der med andre Ord lader sig paavise Phæno- 
mener, der hentyde paa, at i den af Kysten producerede sam- 
lede vegetabilske Stofmasse udgjore de organiske Syrer et 
storre Procent og de kulvandsstofsrige Forbindelser et min- 
